Ramiai.
Ko tikies? Jie laukiniai.
Viena grupė vagia iš kitos ožkas ir kimba viens kitam į gerkles.
Dar nesu matęs taip besielgiančių laukinių.
Aš išvis to nesu matęs.
-Ar buvai arti? -Arti kaip galėjau.
Reikia grįžt į Ledo sieną.
-Bijai mirusiųjų? -Turėjom susekt laukinius.
Susekėm. Daugiau jie mums netrukdys.
Jis paklaus, kaip jie mirė?
Sėsk ant žirgo.
Kas jiems taip padarė, gali padaryt ir mums.
Jie nužudė ir vaikus.
Gerai, kad mes - ne vaikai.
Jei nori sprukt į pietus, taip ir daryk.
Jei pirmiau tavęs nesutiksiu, tau nukirs galvą.
Sėsk ant žirgo. Nebekartosiu.
-Jūsų mirusieji persikėlė kitur. -Jie buvo čia.
Paieškok jų.
-Kas čia? -Čia...
VINTERFELAS
Eik. Tave stebi tėtis ir mama.
-Puiku kaip visada. -Ačiū.
-Puikiai apsiuvai kampus. Gražu. -Ačiū.
-Bet dygsniai nebuvo... -Ne, dygsniai labai...
Kuris iš jūsų 10 m. buvo geras šaulys?
Treniruokis, Brenai.
Per daug negalvok.
Atpalaiduok ranką.
Bėk, meistre Starkai. Greičiau!
Lorde Starkai. Dama.
Sargai atvyko iš kalnų, sugavę pabėgėlį iš Nakties sargybos.
Tegu vyrai sėda ant žirgų.
-Ar tikrai? -Jis davė priesaiką, Kete.
Teisingumas yra teisingumas.
Pasakyk Brenui, kad jis irgi ateis.
Nedai, dešimtmetis dar per jaunas tai matyti.
Jis ne visada bus vaikas.
Artėja žiema.
Baltieji klajūnai. Mačiau juos.
Sulaužiau duotą pažadą ir esu pabėgėlis.
Reikėjo grįžt į Ledo Sieną ir įspėt juos, bet mačiau, ką mačiau.
Mačiau Baltuosius klajūnus. Žmonės turi tai žinot.
Jei pavyks, pasakykit šeimai, kad aš - ne bailys.
Pasakykit, kad atsiprašau.
Atleisk man, Lorde.
-Roberto iš Barateono namų vardu. -Nenusisuk.
Jei nusisuksi, sužinos tėvas.
Septynių karalysčių valdovas ir karalystės saugotojas
aš, Edardas iš Starkų namų, Vinterfelo lordas
ir šiaurės saugotojas, nuteisiu tave mirti.
Puikiai pasirodei.
-Supranti, kodėl tą padariau? -Džonas buvo pabėgėlis.
-Ar supranti, kodėl turėjau jį nudėt? -Nes taikom senovinį būdą?
Tas, kuris pasiūlo bausmę, turi ją ir atlikt.
Ar jis matė Baltuosius klajūnus?
-Baltųjų klajūnų nėra jau 1000 m. -Tai jis melavo?
Bepročiai mato daug ką.
Kas čia?
-Kalnų liūtas. -Čia nėra kalnų liūtų.
-Čia keistuolis. -Didvilkis.
Stiprus senas žvėris.
-Ledo sienoje nėra didvilkių. -Yra 5.
Nori palaikyt?
Kur jie eis? Jų mama mirė.
-Jiems čia ne vieta. -Geriau greita mirtis.
-Be mamos jie neišgyvens. -Duok.
-Patrauk ašmenis. -Klausau tavo tėvo, ne tavęs.
-Prašau, tėti. -Atleisk, Brenai.
Lorde Starkai, čia penki mažyliai.
Kiekvienam vaikui po vieną.
Didvilkis - jūsų namų simbolis. Mes turim juos augint.
Patys juos dresuosit ir šersit.
Jei mirsit, patys pasilaidosit.
-O tu? -Aš - ne Starkas.
Eik.
Kas čia?
Vados silpniausias. Jis tavo.
SEPTYNIŲ KARALYSČIŲ KARALIAUS SOSTINĖ
Kaip tavo brolis turiu tave įspėt.
Per daug jaudiniesi. Jau matosi.
Niekad dėl nieko nesijaudinai.
Būdamas 7 m. šokai nuo Kasterli uolos,
iš 30 m aukščio, bet vis tiek nebijojai.
Nebuvo ko bijot, kol nepasakei tėvui:
"Lanisteriai, nesielkit kaip kvailiai".
-O jei Džonas Arinas kam pasakė? -Kam jis sakytų?
-Mano vyrui. -Mes jau būtume žuvę.
Kad ir ką žinojo Džonas Arinas, jis mirė nieko nepasakęs.
Robertas pasirinks naują ranką.
O tuo metu jis dulkins šernus ir medžios kekšes.
O gal atvirkščiai?
Ir gyvenimas tęsis.
-Tu turėtum būti karaliaus ranka. -Galiu to ir išvengti.
Jų dienos ilgos, o gyvenimas - trumpas.
Po tiek metų čia atvykęs jaučiuos atstumtas.
Turi 5 vaikus, nesi atstumtas.
-Ar tam pritaria dievai? -Tavo dievai turi taisykles.
Užjaučiu, mylimasis.
-Pasakyk. -Iš Karaliaus uosto atskrido varnas.
Mirė Džonas Arinas. Nuo karštligės.
Jis tau buvo kaip tėvas.
-Tavo sesuo ir berniukas. -Jie sveiki. Dievai padės.
Varnas atnešė daugiau žinių.
Karalius su karaliene joja į Vinterfelą.
Jei jis jos į šiaurę, vadinasi, ieško tik vieno.
Tu visad gali atsisakyti, Nedai.
Reikės daug žvakių lordo Tiriono kambariui.
-Man sakė, kad jis skaito visą naktį. -Man sakė, kad geria.
Kiek jis gali išgert?
Iš rūsio atnešėm 8 alaus statines.
Reikia žvakių.
Kodėl tavo mama nori, kad pasipuoštume karaliui?
-Dėl karalienės. Ji mėgsta puoštis. -Princas - karališkasis žioplys.
Pagalvok, kiek merginų jis gali palinksmint.
Tomi, nukirpk jį.
Plaukai jam brangesni už merginas.
Kaip greit jie auga.
-Brendonai. -Mačiau karalių su daug žmonių.
Kiek kartų prašiau nelipti sienom?
Bet jis jau atjoja.
Prižadėk, kad daugiau nelipsi.
Prižadu.
-Žinai, ką? -Ką?
Prieš meluodamas pažvelgi į pėdas.
Surask tėvą ir pranešk apie karalių.
Kur Arija? Sansa, kur tavo sesuo?
Kodėl tu su šalmu?
Eik.
Judinkis.
Jūsų didenybe.
Sustorėjai.
-Kete. -Jūsų didenybe.
Kodėl tavęs nemačiau 9 m? Kur buvai?
Saugojau šiaurę. Vinterfelas yra jūsų.
-Kur Impas? -Nutilk.
Ką čia turim? Turbūt tu - Robas.
Kokia tu graži.
-Kuo tu vardu? -Arija.
Parodyk raumenis. Būsi karys.
Džeimis Lanisteris, karalienės brolis.
Ar nutilsi?
-Karaliene. -Karaliene.
Palydėkit į kriptą. Noriu pagerbt.
Jojom visą mėnesį. Mirusieji gali palaukt.
Nedai.
Kur Impas?
Kur mūsų brolis? Surask tą niekšelį.
Papasakok apie Džoną Ariną.
Vieną akimirką viskas buvo gerai, o kitą - buvo kaip nesavas.
-Mylėjau jį. -Mylėjom abu.
Jis manęs nemokė, bet... Pameni, koks buvau 16 m?
Norėjau traiškyt kaukoles ir dulkint merginas.
-Jis man parodė, kas yra kas. -Taip.
Nežiūrėk taip į mane. Jis nekaltas, kad neklausiau.
Man tavęs reikia, Nedai.
Karaliaus uoste, bet ne čia. Tu čia nereikalingas.
Lorde Edardai Starkai, paskelbčiau jus karaliaus ranka.
-Aš nevertas tokio titulo. -Nebandau jūsų vertinti.
Valdysit karalystę, kol valgysiu, gersiu ir ruošiuos į kapus.
Po šimts. Nedai. Stokis.
Padėjai gaut geležinį sostą, dabar padėk jį išlaikyt.
Mes turėjom valdyt kartu.
Jei tavo sesuo būtų gyva, mus sietų kraujo ryšys.
Dar ne per vėlu. Turiu sūnų, o tu - dukrą.
Sujungsim namus.
Kalbos apie šiaurės merginas teisingos.
-Žinai, kad karalius Vinterfele? -Kažką girdėjau.
Ir karalienė su dvyniu broliu.
Sako, kad jis - gražiausias iš Septynių karalysčių.
-O kitas brolis? -Karalienė turi 2 brolius?
Yra gražus ir protingas.
Jį vadina Impu?
-Jis nekenčia tos pravardės. -Girdėjau, ją užsitarnavo.
-Jis - girtuoklis ir iškrypėlis. -Protinga mergina.
-Mes tavęs laukėm, lorde Tirionai. -Tikrai?
Jau?
Dievai man suteikė palaiminimą.
-Nesikelk. -Lorde.
Nežinai, kodėl kekšių namuose uždaromos durys?
Turėsi mane pamokyt, bet sesuo nori tavo dėmesio.
-Mūsų sesers keisti norai. -Šeimos bruožas.
Starkai mus sutiks per saulėlydį. Nepalik manęs vieno.
Atleiskit. Pradėjau puotaut anksčiau. Čia pirmasis patiekalas.
Žinojau, kad taip pasakysi, bet nebėra laiko.
Ateikit, merginos.
-Susitiksim per saulėlydį. -Uždaryk duris.
Ar reikėjo ją čia palaidoti?
Ji turėtų būti ant kalno virš saulės ir debesų.
Ji buvo mano sesuo. Čia jos vieta.
Jos vieta buvo su manim.
Sapnuose aš kaskart jį nužudau.
Viskas baigta, jūsų didenybe. Targarienų nebėra.
Kai kurių vis dar yra.
PENTOSAS KITOJ SIAUROSIOS JŪROS PUSĖJ
Deineris.
Deineris. Štai kur būsima nuotaka.
Dovana iš Ilyrijaus.
Paliesk. Kokia mežiaga.
Argi jis - ne svetingas šeimininkas?
Mes čia apsistoję ilgiau nei metus, bet jis nieko mūsų neprašė.
Ilyrijus - ne kvailys.
Jis žino, kad gavęs sostą draugų nepamiršiu.
Tu vis dar kūpriniesi.
Parodyk jiems,
kad jau turi moters kūną.
Šiandien turėsi būt tobula. Pasistengsi dėl manęs?
-Nepažadink drakono. -Gerai.
Kai bus rašoma mano karaliavimo istorija, ji prasidės šiandien.
Čia per karšta.
-Kur jis? -Dotrakiai nepunktualūs.
Sveiki, visagali Kalai.
Noriu pristatyt garbingus svečius:
Targerienų namų vizeriai.
Andalų karalius ir pirmieji žmonės.
Jo sesuo Deneris iš Targarienų namų.
Ar matai, kokie ilgi jo plaukai?
Pralaimėję kovoje Dotrakiai nusikerpa kasas, kad visi matytų.
Kalas Drogas niekad nepralaimėjo.
Jis - vienas geriausių visų laikų žudikų.
O tu būsi jo karalienė.
Ateik, mieloji.
-Kur jis eina? -Ceremonija baigta.
Bet jis nieko nesakė. Ar ji jam patiko?
Patikėkit, jei ji būtų nepatikusi, būtume sužinoję.
Ilgai neužtruks.
Greit perplauksi Siaurąją jūrą ir susigrąžinsi karaliaus sostą.
Žmonės slapta geria į tavo sveikatą.
Jie nori tikro karaliaus.
-Kada jie susituoks? -Greit. Dotrakiai ilgai neužtrunka.
-Ar jie miega su žirgais? -Kalo Drogo to neklausčiau.
-Manai, aš - kvailys? -Manau, tu - karalius.
Karaliui trūksta apdairumo. Atleiskit, jei įžeidžiau.
Moku bendraut su tokiu kaip Drogas.
-Už karalienę gausiu kariuomenę. -Nenoriu būt jo karalienė.
-Noriu namo. -Aš irgi.
Noriu dviese grįžt namo, bet neįmanoma.
Mieloji sesute, kaip grįžt namo?
-Nežinau. -Su kariuomene.
Su Kalo Drogo kariuomene.
Jei reiktų, leisčiau visai genčiai
40 000 vyrų ir žirgų tave išdulkint.
Ar Džofriui aš patiksiu?
-Jei aš jam būsiu bjauri? -Tada jis - kvailiausias princas.
Jis toks gražus.
Kada jis ves? Greit ar reikės laukt?
Palauk. Tavo tėvas dar nesutiko.
Kodėl turėtų nesutikt? Jis būtų antras pagal įtaką.
Jis turėtų išvykt iš namų.
Jis turėtų palikt mane. Tu irgi.
Tu išvykai iš namų, kad būtum čia, ir kad aš būčiau karalienė.
-Priversk tėtį sutikt. Mano svajonė. -Sansa.
Eikš čia.
Jis jau mirė?
-Dėde Bedženai. -Kaip užaugai.
Jojau visą dieną, kad nepalikčiau tavęs vieno su Lanisteriais.
-Kodėl tu ne puotoje? -Dama Stark manė, kad įžeisiu šeimą.
Ledo sienoje tu visad laukiamas.
-Čia vietos yra ir pavainikiams. -Grįždamas pasiimkit ir mane.
-Džonai... -Jei paprašytumėt, tėvas leistų.
-Ledo siena niekur nedings. -Aš pasiruošęs duoti priesaiką.
Nesupranti, ko atsisakai.
Mes neturim šeimų. Nė vienas neturėsim sūnaus.
-Man nerūpi. -Rūpėtų, jei suprastum.
Eisiu į vidų ir išgelbėsiu tavo tėvą nuo svečių.
Pasikalbėsim vėliau.
Tavo dėdė Nakties sargyboje.
-Ką ten veiki? -Ruošiuos vakarui su tavo šeima.
-Norėjau pamatyt Ledo sieną. -Tu - Tirionas Lanisteris.
Mano didžiausias pasiekimas.
O tu - Nedo Starko pavainikis
Įskaudinau? Atsiprašau.
Bet tu - pavainikis.
-Mano tėvas - lordas Edardas Starkas. -O ledi Stark - ne tavo mama.
Todėl esi pavainikis.
Duosiu patarimą, pavainiki.
Nepamiršk, kas esi, nes nepamirš ir pasaulis.
Tegu tai būna tavo šarvai ir niekad dėl to neįsižeisk.
Ką tu žinai apie pavainikius?
Liliputai tėvų akyse yra pavainikiai.
Valio!
Čia puota. Primena lokį spastuose.
-Pažinojai tą, kuriam nukirtau galvą? -Žinoma. Paprastas vyras.
Bet jis buvo stiprus. Tikras reindžeris.
Jis buvo beprotis. Sakė, Klajūnai nužudė jo draugus.
Jo 2 draugai dingę.
-Pasala. -Galbūt.
Didvilkiai, pietų siena, Klajūnų kalbos
ir mano brolis bus kita Karaliaus ranka.
-Artėja žiema. -Artėja žiema.
-Dėde Benženai, kaip sekas? -Gerai.
-Jūs pirmą kartą Šiaurėje? -Taip. Puiki šalis.
Už Karaliaus uosto turbūt labai niūru.
Pamenu, išsigandau, kai Nedas mane čia pirmą kartą atsivedė.
Labas, balandėle. Kokia tu graži.
-Kiek tau metų? -13, jūsų didenybe.
-Tu aukšta. Dar augsi? -Turbūt, jūsų didenybe.
Ar jau sirgai mėnesinėmis?
Dar ne, jūsų didenybe.
Pati pasisiuvai suknelę?
Koks talentas. Pasiūk ir man.
-Kada nors turėsim bendrą anūką. -Aš irgi taip girdėjau.
Jūsų dukrai sostinėj seksis. Toks grožis neturėtų slėptis.
-Atsiprašau. -Girdėjau, greit būsim kaimynai.
Taip, karalius man davė pasiūlymą.
Jei priimsi titulą, surengsim turnyrą.
Būtų smagu varžytis su tavim, nes kol kas neįdomu.
-Turnyruose nekovoju. -Pasenai?
Nekovoju, nes nenoriu parodyt savo talento.
Puikiai pasakyta.
Arija, nejuokinga.
Ji nuolat taip elgiasi.
Laikas miegot.
Aš - šiaurės žmogus.
Aš noriu būt su tavim, ne žiurkių lizdu vadinamoj sostinėj.
Neleisiu jam tavęs atimt.
Karalius pasiima, ką nori. Todėl jis ir karalius.
Pasakysiu: "Klausyk, storuli,
tu niekur nesiveši mano vyro. Jis priklauso man".
-Kaip jis taip sustorėjo? -Liaunasi valgyt tik gerdamas.
-Čia meistras Luvinas, lorde. -Pakviesk jį.
Atleiskit, lorde, ponia.
Nakties raitelis iš jūsų sesers.
-Lik čia. -Jį atsiuntė Eiris.
Ką ji veikia pas Eirį? Ji negrįžo nuo vestuvių.
-Kokia žinia? -Ji paliko sostinę.
Sakė, Lanisteriai nužudė Džoną Ariną.
Sakė, karaliui gresia pavojus.
Ji ką tik tapo našle. Nesupranta, ką kalba.
Jei netinkami žmonės būtų radę laišką, Lisos galva būtų ant stulpo.
Ji rizikuotų savo ir sūnaus gyvybe,
jei nebūtų tikra dėl vyro nužudymo?
Jei tai tiesa ir Lanisteriai rengia sąmokslą prieš karalių,
kas jei ne tu ginsi karalių?
Jie nužudė buvusią Ranką, dabar nori, kad to imtųsi Nedas.
Karalius mėnesį jojo, kad paprašytų lordo Starko pagalbos.
Jis pasitiki tik Starku.
Lorde, prisiekėt karaliui.
Jis pusę gyvenimo kovėsi karuose su Robertu, jis nieko neskolingas.
Tavo tėvas ir brolis kartą jojo į Pietus paprašyti karaliaus.
Kitokie laikai - kitoks karalius.
Kada susitiksiu su Kalu? Reikia pradėti planuoti invaziją.
Kalas Drogas prižadėjo tau karūną. Tau ji ir turi atitekt.
-Kada? -Kai jų pranašai paskelbs apie karą.
Man nerūpi Dotrakio pranašai. Sosto laukiau 17 m.
Dotrakio vestuvės be 3 mirčių yra nieko vertos.
-Ateik čia, Džora Andalai. -Kalai Vežvenai.
Smulki dovanėlė naujai kalisei.
-7 karalysčių dainos ir istorija. -Ačiū, pone.
-Ar jūs iš mano šalies? -Džora Mormontas iš Lokių salos.
Aš daug metų tarnavau jūsų tėvui.
Tikiuos visada tarnauti teisėtam karaliui.
Drakonų kiaušiniai iš Šešėlių šalies netoli Ašajų.
Per daugelį metų jie pavirto akmenim, bet visad bus gražūs.
Ačiū, magistre.
Ji graži.
Sere Džora, nežinau, kaip dotrakių kalba padėkot.
Dotrakių kalboje nėra tokio žodžio.
Pralinksmink jį.
Ne.
Ar moki pagrindinę kalbą?
Ne.
-Ne - vienintelis žodis, kurį žinai? -Ne.
Sunki naktis, Impai.
Jei pavyks nesusimaut, įvyks stebuklas.
-Nenorėjau su tavim medžiot. -Aš - didingiausias savo žemėse.
Jei moki, čia ne medžioklė.
-Taip gerai šaudai kaip anksčiau? -Ne, bet aš geresnis už tave.
Žinau, ką tau teko patirt. Ačiū, kad sutikai.
Man tavęs reikia.
Tu - ištikimas draugas. Girdi?
Ištikimas ir paskutinis draugas.
-Tikiuos, tinkamai jums tarnausiu. -Tinkamai.
Pasistengsiu, kad nebūtum toks paniuręs.
Nagi, berniukai, jojam žudyt šernų.
Nagi.
Liaukis!
Išprotėjai?
-Jis mus matė. -Viskas gerai.
-Jis mus matė. -Girdėjau, ką sakei.
Mėgsti laipioti?
-Kiek tau metų? -10.
Ko nepadarysi dėl meilės.
Vertė: Neringa Surblytė-Keršulienė