TROONIDE MÄNG
Sa pead jooma, laps.
Ja sööma.
Kas midagi muud pole?
Kaht asja on dothrakidel ohtralt: rohtu ja hobuseid.
Aga rohust inimene ära ei ela.
Varjumaadel teisel pool Asshaid kasvab ookeanidena tondirohi,
mille varred on kalbed nagu piim ja valendavad öösel.
See suretab kogu muu rohu.
Dothrakid usuvad, et kord katab see terve ilma. Siis tuleb maailmalõpp.
Küll läheb lihtsamaks.
Teie käed, khaleesi.
Me oleme alles Pentose lähedal. Magister Illyrio on külalislahke,
tema juures oleks teil mugavam. - Ma ei hooli mugavusest.
Jään Drogoga, kuni ta täidab oma kohustuse ja mina saan krooni.
Kuidas soovite, teie hiilgus.
Nii loomalik kui see elu ka pole, ikka etem kui pea maharaiumine.
Milles Ned Stark sind süüdistas? Kas ostsid orje?
Müüsin. Paar salakütti, kelle oma maadelt leidsin.
Minu valitsemise all tühja-tähja eest ei karistata.
Võid selles kindel olla.
Need on sul nägusamad hatad kui tavaliselt, onu.
Mu ema otsib sind. Sõidame täna tagasi Kuningalinna.
Enne seda peaksid isand Eddardile ja ta emandale kaastunnet avaldama.
Mis kasu on neil mu kaastundest?
Ei mingit, aga seda oodatakse. Sinu puudumist on juba märgatud.
Mul pole poisist sooja ega külma. Ja ma ei talu naiste hala.
Üks sõna, ja ma löön veel. - Ma räägin emale ära!
Mine ja räägi. Aga enne langed isand ja emand Starki ees põlvili,
ütled, et oled nende teenistuses ja palvetad nende eest. Said aru?
Sa ei saa...
Said aru?!
Prints ei unusta seda, väike isand. - Ma loodan.
Kui unustabki, ole tubli peni ja tuleta talle meelde.
Aa, hommikusöögi aeg!
Leiba ja kaks väikest kala.
Ja kannutäis tumedat õlut, et need alla loputada.
Ja peekonit, mustaks praetud.
Väikevend. - Armsad õde-venda.
Kas Bran sureb?
Tundub, et mitte.
Mida sa silmas pead? - Meistri arvates võib ta elama jääda.
Pole õige, kui laps peab niimoodi piinlema.
Tõde teavad üksnes jumalad, me ülejäänud võime vaid palvetada.
Sa ei oska Põhja hüvesid hinnata.
Uskumatu, et sa Müürile lähed. Naeruväärne, isegi sinu puhul.
Kus su uudishimu on? Suurim eales rajatud ehitis,
Öise Vahtkonna vaprad mehed, ebalaste talvine eluase...
Ära ütle, et sina kavatsed musta rüü selga tõmmata.
Mina ja tsölibaat?
Kõik hoorad Dorne'ist Casterly kaljuni tuleks mind anuma.
Tahan üksnes Müüril seista ja üle maailma ääre alla kusta.
Lapsed ei pea su roppusi kuulama.
Lähme.
Isegi kui poiss jääb ellu, saab temast sant, ebard.
Mina eelistan head kärmet surma.
Ebardite nimel rääkides jään siiski eriarvamusele.
Surm on kohutavalt lõplik, elu seevastu täis võimalusi.
Loodan, et poiss tuleb teadvusele. Tahaks kuulda, mida tal öelda on.
Armas vend, vahel tekib küsimus, kelle poolt sa oled.
Armas vend, sa solvad mind. Ma armastan oma peret nii väga.
Ära tõuse. - Teie hiilgus, oleksin paremini riietunud.
Sina oled oma kodus, mina olen siin külaline.
Nägus poiss.
Mina jäin esimesest pojast ilma. Väike mustapäine iludus...
Ka tema võitles vapralt - palavikuga, mis ta hauda viis.
Anna andeks. Vaevalt sa praegu tahad seda kuulda.
Ma ei teadnudki. - See oli aastaid tagasi.
Robert oli hullumas, tagus käed vastu seina veriseks.
Mida kõike mehed teevad, et oma hoolimist näidata.
Poiss oli nagu tema suust kukkunud.
Väike sulitu lind.
Kui ta laibale järele tuldi ja Robert mul ümbert kinni hoidis,
siis karjusin ja märatsesin, aga tema hoidis mind.
Too väike pambuke.
Ma ei näinud teda enam kunagi, ei käinud kordagi ta hauakambris.
Palvetan igal hommikul ja õhtul, et Ema su lapse tagasi tooks.
Olen sulle tänulik. - Ehk võtab ta seekord mind kuulda.
Mõõk Müürile minekuks?
Mul juba on. - Tubli.
Oled seda kasutanud ka? - Muidugi. - Inimese vastu?
Esimene kord, kui inimest haavad, tekitab kummalise tunde.
Mõistad, et me pole midagi enamat kui kotitäis liha ja verd,
mida mõned luud püsti hoiavad.
Tänan sind juba ette, et kaitsed meid Müüritaguste ohtude eest.
Metslased, ebalased ja muud.
Olgem tänulikud, et nii tublid ja tugevad mehed meid kaitsevad.
Me oleme kuningriike juba kaheksa tuhat aastat kaitsnud.
Ah juba "meie"?
Oled vande andnud? - Varsti annan.
Tervita Öist Vahtkonda. Küllap on põnev eliitvägedes teenida.
Ja kui ei, siis on see ju ainult kogu eluks.
Aitäh, Nymeria.
Seitsminna Mordane käskis mul kõik ümber pakkida.
Mu riided polevat korralikult kokku volditud.
Mis vahet siin on, need lähevad nagunii sassi!
Tore, et sul on abilisi. - Vaata.
Kindad, Nymeria!
Tõesti võimas. - Ole kuss. Kindad, Nymeria!
Tõin sulle kingituse. See tuleb väga ettevaatlikult ära pakkida.
Kingitus? - Pane uks kinni.
See ei ole mänguasi.
Ole ettevaatlik, et endale sisse ei lõika.
See on nii õbluke. - Nagu sinagi.
Lasin sepal selle sinu jaoks teha. Päid sellega maha ei raiu,
aga kui oled nobe, võid mehe auke täis torgata. - Olen.
Pead iga päev harjutama.
Kuidas tundub? Tunnetad tasakaalu? - Vist küll.
Esimene tund: suska terava otsaga. - Ma tean, millise otsaga susata.
Hakkan sinust puudust tundma.
Ettevaatust.
Parimatel mõõkadel on nimed.
Sansa võib oma nõelad endale hoida. Mul on nüüd oma Nõel.
Tulin Branile head aega ütlema. - Juba ütlesid.
Tahaksin olla su kõrval, kui sa ärkad.
Lähen koos onu Benjeniga põhja. Hakkan musta kandma.
Rääkisime alati, et läheme kunagi koos Müürile.
Kui sa terveks saad, tuled mulle Musta kantsi külla.
Siis on mulle seal juba kõik tuttav.
Minust saab Öise Vahtkonna vannutatud vend.
Kui sa ei karda, võime koos Müüri taha jalutama minna.
Mine nüüd siit ära.
17 aastat tagasi läksid sa koos Robert Baratheoniga teele.
Aasta hiljem tulid tagasi teise naise sünnitatud pojaga.
Ja nüüd lähed jälle.
Mul ei ole valikut.
Mehed ütlevad alati nii, kui au kutsub.
Seda ütlete oma peredele ja iseendale.
Aga sul on valik. Sa ise langetasid selle.
Cat...
Ma ei suuda, Ned.
Ma tõesti ei suuda. - Suudad küll.
Sa pead.
Jätsid Braniga hüvasti?
Ta ei sure, olen selles kindel. - Teid, Starke, on raske tappa.
Mu ema? - Ta oli väga lahke. - Tore.
Kui jälle näeme, oled juba mustas. - Must on alati minu värv olnud.
Hüvasti, Snow. - Hüvasti, Stark.
Öises Vahtkonnas teenimine on suur au.
Starkid on aastatuhandeid mehi Müürile saatnud.
Sa oled Stark. Sa ei kanna mu nime, aga su soontes voolab minu veri.
Kas mu ema on elus? Kas ta teab, kus ma olen ja kuhu lähen?
Kas see huvitab teda?
Järgmine kord, kui kohtume, räägime su emast.
Luban sulle.
Jumalad, on see vast maa!
Tahaks peaaegu nad kõik maha jätta ja oma teed minna.
Tahaksin peaaegu kampa lüüa. - Kuidas see sulle meeldiks?
Meie kaks Kuningateel, mõõgad puusal,
ja paar kõrtsipiigat ehk õhtul meie voodeid soojendamas?
20 aastat tagasi olnuks see hea pakkumine.
Siis tuli sõdida ja naisi võtta. Meil polnud võimalust noor olla.
Paari võimalust siiski mäletan.
See üks neiu, mis ta nimi oligi? Sinu matsiplika?
See Becca, suurte tissidega, mille vahele said näo peita?
Bessie. Tema oli sinu. - Tänagem jumalaid Bessie ja ta tisside eest.
Ja sinul oli Aleena? Ei, sa ju rääkisid kunagi...
Meryl? Su sohipoja ema?
Wylla. - Tema jah.
Pidi vast harukordne piiga olema, et isand Stark oma au unustas.
Sa pole kunagi rääkinud, milline ta välja nägi. - Ei räägigi.
Me olime ju sõjas. Ei teadnud, kas saame veel kunagi koju.
Sa oled enda vastu liiga karm. Oled alati olnud.
Kui ma su kuningas poleks, oleksid mulle juba äsanud.
Kõige hullem su seisuse juures on, et ma ei tohi enam sind lüüa.
Usu mind, see pole kõige hullem.
Öösel käis üks virgats.
Daenerys Targaryen on mingi dothraki hobuisandaga abiellunud.
Kas saadame talle pulmakingi? - Vahest hea terava noa.
Ja vapra mehe seda tarvitama. - See tüdruk on kõigest laps.
Varsti ajab see laps reied laiali ja hakkab sigima.
Miks me peame sellest rääkima? - Sina ei saa sellest rääkida?
See, mida tema isa su perele tegi, oli kirjeldamatu.
Ja see, mida Rhaegar Targaryen tegi su õele, minu armastatule!
Tapan maha kõik Targaryenid, keda kätte saan.
Selleni su käed vist ei ulatu? - See khaal Drogo.
Ta hordis olevat sada tuhat meest.
Isegi miljon dothrakit ei kujuta me kuningriigile ohtu,
kuni nad on teisel pool Kitsast merd. Neil pole laevu.
Seitsmes kuningriigis on neid, kes nimetavad mind anastajaks.
Kui Targaryeni-poiss koos dothraki hordidega tagasi tuleb,
lööb see kõnts temaga mesti. - Ta ei pääse üle mere.
Ja isegi kui see peaks juhtuma, paiskame ta tagasi merre.
Sõda on tulemas, Ned.
Ma ei tea, millal, ja kellega meil tuleb sõdida,
aga sõda on tulemas.
Istuge. Teile antakse süüa.
Siduge nad lahti.
Aa, vägistajad.
Neile anti kahtlemata valida: kastreerimine või Müür.
Enamik valib noa.
Sa ei vaimustu uutest vendadest?
Vahtkonna juures on tore see,
et loobud oma vanast perest ja saad endale uue.
Miks sa nii palju loed? - Vaata mind ja ütle, mida näed.
Nipiga küsimus? - Sa näed kääbust.
Kui sündinuksin talupojana, oleks mind metsa surema viidud.
Paraku sündisin ma Casterly kalju Lannisterina.
Minult eeldatakse teatud asju. Mu isa oli 20 aastat Kuninga Käsi.
Kuni su vend selle kuninga tappis.
Jah, kuni mu vend ta tappis.
Elu on täis saatuse irooniat. Mu õde abiellus uue kuningaga
ja pärast Roberit saab kuningaks mu vastik väike õepoeg.
Ka mina peaksin kuidagi oma perekonna au edendama?
Aga kuidas?
Mu vennal on mõõk, minul mõistus.
Mõistus vajab raamatuid, nagu mõõk vajab luisku.
Sellepärast ma nii palju loengi, Jon Snow.
Ja sina? Milline on sinu lugu, sohik?
Kui ilusti küsid, siis ehk isegi räägin, kääbus.
Päranduseta sohipoeg saadetakse iidsesse ordusse,
Öisesse Vahtkonda, koos tema sangarlike relvavendadega.
Vahtkond kaitseb... - Örisejate, nälpsajate ja muude peletiste eest,
kelle eest su amm sind hoiatas.
Sa oled ju tark poiss ega usu ometi seda jama.
Kui veidi veini kõhus loksub, tundub kõik helgem.
Mu emand, on aeg kulud üle vaadata.
Te ju tahate teada, palju kuninglik külaskäik meile maksma läks?
Räägi sellest Poole'iga.
Ta läks isand Starkiga lõunasse. Meil on uut kojaülemat vaja.
Ja on mitmeid kohustusi, millega tuleks tegeleda...
Mind ei huvita need kohustused! - Mina tegelen nendega.
Arutame seda kohe hommikul. - Hästi, isand.
Mu emand.
Millal sa viimati siit välja said? - Ma pean Brani eest hoolt kandma.
Ta ei sure, ema. Meister Luwini sõnul on suurim oht nüüd möödas.
Aga kui ta eksib? Bran vajab mind. - Rickon vajab sind.
Ta on kuuene ega saa millestki aru.
Käib mul päevad läbi sabas, klammerdub jala külge, nutab.
Pane aknad kinni, ma ei suuda! Sunni nad vait jääma!
Tulekahju.
Ole siin, ma tulen tagasi.
Te poleks pidanud siin olema. Siin ei pidanud kedagi olema.
See on halastus. Ta on juba surnud.
Ei!
Olete te kunagi lohesid näinud? - Lohesid pole enam, khaleesi.
Isegi mitte idas? - Ei ühtki. Vaprad mehed tapsid nad ära.
Seda teavad kõik. - Seda teavad kõik.
Üks Qarthi kaupmees rääkis mulle, et lohed on kuult pärit. - Kuult?
Ta rääkis, et kuu oli muna. Et kunagi oli taevas kaks kuud,
aga üks sattus liiga päikese ligi ja purunes kuumuse käes.
Sellest valgus välja sada tuhat lohet ja nad jõid päikese tuld.
Kuu pole mingi muna. Kuu on jumalanna, päikese naine.
Seda teavad kõik. - Seda teavad kõik.
Jätke meid kahekesi.
Miks Qarthi kaupmees sulle neid lugusid rääkis?
Meestele meeldib rääkida, kui nad õnnelikud on.
Enne seda, kui teie vend mind teile ostis, tegin mehi õnnelikuks.
Kui vana sa olid? - Üheksa, kui ema mind lõbumajja müüs.
Ma ei puudutanud meest kolm aastat.
Kõigepealt tuleb õppida.
Kas võid mulle õpetada, kuidas khaali õnnelikuks teha? - Jah.
Aga selleks kulub kolm aastat? - Ei.
Tere tulemast.
See, mida ma teile ütlen, peab jääma meie vahele.
Ma ei usu, et Bran tornist kukkus. Usun, et teda tõugati.
Poiss oli ju kindla jalaga. - Keegi on kaks korda püüdnud teda tappa.
Miks süütut last tappa? Ilmselt ta nägi midagi, mida poleks tohtinud.
Mida ta võis näha? - Ei tea.
Kuid panen elu panti, et siin on Lannisterid mängus.
Meil on juba põhjust kahelda nende ustavuses kroonile.
Kas mõrtsuka pistoda nägite? Selle mehe kohta liiga uhke relv.
Valüüria teras, loheluust pide. Keegi andis selle talle.
Nad tulevad meie majja ja tahavad mu venda tappa?
Kui nad tahavad sõda... - Sel juhul toetan sind igati.
Kas hakkate Hiies sõda pidama?
Sõjajutud saavad liiga kergesti sõjategudeks. Me ei tea veel tõde.
Isand Starkile tuleb teatada. - Sellist teadet kaarnaga ei saada.
Ratsutan Kuningalinna. - Ei. Üks Stark peab Talitundrusse jääma.
Ma lähen ise. - Sa ei saa, ema. - Ma pean.
Käsin Halil koos salga sõdalastega teid saata.
Liiga suur kaaskond äratab soovimatut tähelepanu.
Lannisterid ei tohi teada saada. - Lubage vähemalt mul teid saata.
Üksikut naisterahvast võivad Kuningateel ohud varitseda.
Aga Bran?
Olen enam kui kuu aega Seitsme poole palvetanud.
Brani elu on nüüd nende kätes.
Ei, khaleesi. Sa pead alati talle silma vaatama.
Armastus väljendub pilgus.
Räägitakse, et Lysi Irogenia oskab vaid oma pilguga mehe lõpuni viia.
Lõpuni viia?
Kõikjalt üle ilma sõitsid kuningad Irogeniaga üht ööd veetma.
Magistrid müüsid maha oma paleed,
khaalid põletasid ta vaenlasi, et vaid paar tundi temaga veeta.
Tuhat meest olla teda kosinud, aga tema ütles kõigile ära.
Tundub olevat huvitav naine...
Drogole ei meeldiks, kui mina peal olen.
Teed nii, et talle meeldiks. Meestele meeldib kõik uus.
Dothrakid võtavad orjasid nii, nagu hagijas võtab hatta.
Kas sa oled ori, khaleesi?
Siis ära armatse nagu ori.
Väga hea, khaleesi.
Väljas võib ta olla võimas khaal, aga siin telgis kuulub ta sulle.
See ei ole dothrakide moodi.
Kui ta tahaks dothrakide moodi, miks ta siis sinuga abiellus?
Ei.
Ei!
Täna tahan ma sulle otsa vaadata.
Vabandust, ser.
Kas kardad mind nii väga, tüdruk? Või paneb tema sind värisema?
Ta ajab mullegi hirmu peale. Vaata seda nägu.
Andke andeks, kui teid solvasin.
Miks ta minuga ei räägi? - Ta pole juba 20 aastat eriti jutukas olnud.
Hull kuningas lasi tal tuliste tangidega keele suust rebida.
Kuid oma mõõgaga kõneleb ta väga osavalt.
Ser Ilyn Payne, kuninga kohtumõistja.
Timukas.
Mis lahti, armas emand?
Kas Hagijas ajab hirmu nahka? Kao, koer, sa hirmutad mu emandat.
Ma ei taha, et sa hirmu tunneksid.
Päike on viimaks välja tulnud. Tule minuga jalutama.
Jää siia, Emand.
Mulle vist aitab. Isa lubab meil pidusöökidel vaid peekritäie juua.
Minu printsess võib juua nii palju, kui tahab.
Ära karda, minuga koos pole sul midagi karta.
Saan su kätte!
Arya!
Mida teie siin teete? Minge ära! - Su õde?
Ja kes sina oled, poiss? - Mycah, mu isand.
Ta on lihuniku poeg. - Ta on mu sõber!
Lihuniku poeg, kes tahab rüütliks saada?
Võta oma mõõk, lihunikupoiss, vaatame, mida sa oskad.
Ta ise tahtis, isand! - Ma olen su prints, mitte isand.
Ja ma ütlesin sulle: võta mõõk. - See pole mõõk, vaid kepp.
Ja sina ei ole rüütel, vaid lihunikupoeg.
Tead, et see, keda sa lõid, oli minu daami õde? - Jäta järele!
Arya, ära sega vahele! - Ma ei tee talle viga... eriti.
Arya!
Sa räpane väike libu! - Jätke järele!
Te rikute kõik ära!
Ma tapan su, väike libu!
Arya! - Nymeria!
Ei!
Palun ära tee! - Arya, jäta ta rahule!
Mu prints, mu vaene prints. Mida nad ometi sinuga tegid...
Ole siin, ratsutan peatuspaika ja toon abi. - Siis mine!
Ära puuduta mind.
Siin teda pole, otsige jõe äärest.
Pead ära minema. Nad tapavad su selle eest, mis sa Joffreyle tegid.
Mine, jookse!
Mine, kohe!
See oli ürghunt. - Ma otsin sealt altpoolt.
Ma vist kuulsin midagi.
Mine!
Arya!
Mu isand!
Ta leiti üles, ta on terve.
Kus ta on? - Viidi kuninga ette. - Kes viis?
Lannisterid leidsid ta. - Lähme tagasi.
Kuninganna andis käsu ta kohe kuninga ette viia.
Tagasi! Kõik tagasi!
Mul on kahju, mul on kahju! - Oled sa terve? - Jah.
Kõik on korras.
Mida see tähendab? Miks mu tütart kohe minu juurde ei toodud?
Kuidas sa julged oma kuningaga niimoodi rääkida? - Vait, naine.
Anna andeks, Ned, mul polnud plaanis tüdrukut hirmutada.
Aga see asi tuleb ära klaarida.
Sinu tütar ja ta lihunikupoiss ründasid minu poega.
Tema elajas rebis Joffreyl peaaegu käe küljest. - Pole tõsi!
Nymeria ainult hammustas natuke.
Joff tegi Mycah'le haiget. - Joff rääkis.
Te peksite teda, sina ässitasid talle hundi kallale.
See ei olnud nii! - Oli küll! Nad kõik tulid mulle kallale
ja tema viskas mu mõõga jõkke! - Valevorst! - Ole vait! - Aitab!
Poiss räägib üht, tüdruk teist.
Seitse põrgut! Mida ma sellest arvama peaks?
Kus su teine tütar on, Ned? - Voodis, magab. - Ei maga.
Tule siia, kulla Sansa.
Räägi mulle, mis juhtus, laps.
Räägi kõik ära ja ainult tõtt. Kuningale valetada on kuritegu.
Ma ei tea. Ma ei mäleta. Kõik juhtus nii kiiresti...
Ma ei näinud... - Valetad, valetad!
Jätke järele! - Aitab! Arya!
Plika on metsik nagu ta elajas. Teda tuleb karistada.
Tänaval piitsa anda või? Pagana pihta, lapsed kaklevad ikka.
Asi on lõpetatud. - Joffile jäävad armid kogu eluks.
Sa lasid sellel plikatirtsul end relvituks teha?
Ned, kutsu oma tütar korrale, mina teen oma pojaga sama.
Meeleldi, teie hiilgus.
Ja mis ürghundist saab?
Elajast, kes pures su poega?
See neetud hunt läks mul meelest. - Me ei leidnud ürghundi jälgi.
Mis siis ikka. - Meil on ju teine hunt.
Nagu soovid. - Sa ju ei mõtle seda tõsiselt.
Ürghunt ei kõlba koduloomaks. Hangi talle koer, plika rõõmustab.
Ta ei mõtle ometi Emandat?
Emand ei hammustanud kedagi, ta on hea! - Teda polnud sealgi!
Jäta ta rahule! - Ära lase neil seda teha! Emand ei ole süüdi!
On see teie käsk, hiilgus?
Kus see elajas on? - Maja küljes ketis, teie hiilgus.
Ser Ilyn, teil on see au. - Ei.
Jory, vii tüdrukud nende tubadesse.
Kui seda teha tuleb, teen ise. - On see mingi kavalus?
Ürghunt on põhja loom.
Ta väärib paremat surma kui lihuniku käe läbi.
Lihunikupoiss... Te sõitsite talle hobustega otsa.
Ta jooksis. Aga mitte väga kiiresti.