Velkommen, lord Stark.
Stormaester Pycelle har indkaldt til møde i Det Lille Råd.
Deres tilstedeværelse er ønsket.
Hjælp pigerne på plads. Jeg er tilbage til middagen.
- Og Jory, De går med dem. - Ja, herre.
Hvis De vil skifte til noget mere passende ...
Tak guderne, De er her, Stark.
Det er på tide, vi får en streng, nordlig leder.
Godt, De beskytter tronen.
En solid, gammel ting.
Hvor mange kongers røve har mon poleret den?
Hvad siger man?
Kongen skider, og Hånden tørrer.
Meget flot rustning.
- Ikke en skramme. - Jeg ved det.
Folk har svunget deres sværd mod mig i årevis, men de rammer aldrig.
Så har De valgt Deres modstandere klogt.
Jeg har en særlig evne.
Det må være mærkeligt for Dem at komme ind i dette rum.
Jeg stod lige her, da det skete.
Han var meget modig, Deres broder.
Også Deres fader.
De fortjente ikke at dø på den måde.
Ingen fortjener at dø på den måde.
Men De stod bare og så på.
500 mænd stod bare og så på.
Alle de store riddere fra De Syv Kongeriger.
Tror De, nogen sagde noget eller rørte en finger?
Nej, lord Stark.
500 mænd, og rummet var stille som en krypt.
Borset fra skrigene selvfølgelig.
Og Den Gale Konge, der lo.
Og senere ...
da jeg så Den Gale Konge dø,
huskede jeg ham le, mens Deres fader brændte.
Det føltes retfærdigt.
Er det, hvad De fortæller Dem selv om natten?
At De er retfærdighedens tjener?
At De hævnede min fader, da De stak sværdet i Aerys Targaryens ryg?
Hvis jeg havde stukket Den Gale Konge i maven i stedet for ryggen,
ville De så beundre mig mere?
De tjente ham godt, da det var sikkert at tjene.
Lord Stark.
Lord Varys.
Jeg var ked af at høre om Deres problemer på Kongevejen.
Vi beder alle for, at prins Joffrey må komme sig.
En skam, I ikke bad for slagterens søn.
Renly! De ser godt ud.
Og De ser træt ud efter turen.
Jeg sagde, mødet kunne vente, men ...
Men vi har et kongerige at passe.
Jeg har længe villet møde Dem, lord Stark.
Lady Catelyn har uden tvivl omtalt mig.
Det har hun, lord Baelish.
Jeg forstår, De kendte min broder Brandon godt.
Alt for godt. Jeg bærer et tegn på hans agtelse
fra navle til kraveben.
Måske valgte De en forkert at duellere mod.
Jeg valgte ikke manden.
Jeg valgte Catelyn Tully.
En kvinde værd at kæmpe for. Det er De vel enig i.
Jeg beder ydmygt om forladelse, lord Stark.
Stormaester.
Hvor mange år er det siden?
- De var en ung mand. - Og De tjente en anden konge.
Hvor er jeg glemsom.
Den her tilhører Dem nu.
Skal vi begynde?
- Uden kongen? - Vinteren er måske på vej,
men det samme kan man desværre ikke sige om min broder.
Hans Nåde har mange bekymringer.
Han betror nogle små sager til os, så vi kan lette byrden.
Vi er de små sagers herrer her.
Min broder bad os arrangere en turnering
ved lord Starks udnævnelse som Kongens Hånd.
Hvor meget?
40.000 gulddrager til vinderen,
20.000 til nummer to,
20.000 til den vindende bueskytte.
Kan skatkammeret bære sådanne udgifter?
Lannisterne vil sikkert låne os dem.
Vi skylder jo lord Tywin tre millioner guld. Hvad er 80.000 mere?
Skylder Kronen tre millioner væk?
Kronen skylder seks millioner væk.
Hvordan kunne De lade det ske?
Møntmesteren finder pengene. Kongen og Hånden bruger dem.
Jeg kan ikke tro, Jon Arryn lod Robert ruinere riget.
Lord Arryn gav kloge og fornuftige råd,
men Hans Nåde hører desværre ikke altid efter.
"At tælle håndører," kalder han det.
Jeg taler med ham i morgen.
Den turnering er en luksus, vi ikke har råd til.
Som De vil. Men vi må lægge planer.
Der bliver ingen planer, før jeg har talt med Robert.
Tilgiv mig, de herrer. Jeg ...
- Jeg har redet langt. - De er Kongens Hånd, lord Stark.
Vi tjener, som det behager Dem.
- Av! - Det er næsten helet.
- Det er grimt. - En konge bør have ar.
Du kæmpede mod en skrækulv. Du er en kriger som din fader.
Nej, jeg kæmpede ikke mod noget. Den bed mig, og jeg skreg bare.
Og de to Stark-piger så det, begge to.
Det passer ikke. Du slog dyret ihjel.
Du skånede kun pigen på grund af jeres fædres kærlighed.
Nej, jeg ...
Da Aerys Targaryen sad på Jerntronen, var din fader en oprører og forræder.
En dag vil du sidde på tronen, og så kan du skabe sandheden.
Skal jeg gifte mig med hende?
Ja.
Hun er meget smuk og ung.
Kan du ikke lide hende, kan I blot ses ved formelle lejligheder,
og når det er tid til at lave små prinser og prinsesser.
Hvis du hellere vil kneppe malede skøger, knepper du malede skøger.
Vil du hellere have ærbare jomfruer, gør du det.
Du er min lille skat, og verden bliver, præcis som du ønsker.
Gør noget pænt for Stark-pigen.
- Det vil jeg ikke. - Nej, men du gør det.
Lidt venlighed i ny og næ vil spare dig mange problemer hen ad vejen.
Vi giver nordfolket for meget magt.
De ser sig selv som vore ligemænd.
Hvordan ville du håndtere dem?
Jeg ville fordoble deres skatter
og beordre dem til at give 10.000 mænd til en royal hær.
En royal hær?
Hvorfor skal hver lord råde over sine egne mænd?
Det er primitivt. Ikke bedre end stammerne.
Vi bør have en stående hær, loyal mod Kronen
og trænet af erfarne soldater
i stedet for en flok bønder, der aldrig har holdt på et spyd.
Og hvis nordfolket gør oprør?
Så ville jeg knuse dem.
Indtage Winterfell og indsætte en vogter, der er loyal mod riget.
Onkel Kevan måske.
Og disse 10.000 nordlige tropper, vil de kæmpe for dig eller deres lord?
For mig. Jeg er deres konge.
Men du har invaderet deres hjemland
- og bedt dem dræbe deres brødre. - Jeg beder ikke.
Norden kan ikke holdes, ikke af en udefra.
Det er for stort og for vildt.
Og om vinteren kunne de syv guder
ikke redde dig og din royale hær.
En god konge ved, hvornår han skal spare på kræfterne,
og hvornår han skal udslette sine fjender.
Så du er enig?
Stark-familien er fjender?
Alle, der ikke er os, er en fjende.
Så er det nok, unge dame. Spis din mad.
- Jeg øver mig. - Til hvad?
- Prinsen. - Arya, stop!
Han er en løgner og en kujon, og han slog min ven ihjel.
Hunden slog din ven ihjel.
Hunden gør lige, hvad prinsen beder ham om.
- Du er en idiot. - Du lyver, og hvis du talte sandt,
ville Mycah være i live.
Så er det nok!
Hvad sker der her?
Arya vil hellere opføre sig som et dyr end som en dame.
Gå op på dit værelse. Vi tales ved senere.
Den er til dig, min ven.
Den samme dukkemager laver alt prinsesse Myrcellas legetøj.
Kan du ikke lide den?
Jeg har ikke leget med dukker, siden jeg var otte.
- Må jeg rejse mig? - Du har næsten intet spist.
Det er i orden. Gå bare.
Krig var nemmere end døtre.
Gå din vej!
Arya, åbn døren.
Må jeg komme ind?
- Hvis sværd er det? - Mit.
Giv mig det.
Jeg kender det mærke. Det er Mikkens værk.
Hvor har du det fra?
Det er ikke legetøj.
- Små damer bør ikke lege med sværd. - Jeg leger ikke.
Og jeg vil ikke være en dame.
Kom her.
Hvad vil du med det?
Det hedder Nål.
Et sværd med et navn.
Og hvem håbede du at spidde med Nål?
Din søster?
Ved du noget om sværdkamp?
Stik dem med den spidse ende.
I det store og hele, ja.
Jeg prøvede at lære det.
Jeg bad Mycah træne med mig.
Jeg bad ham. Det var min skyld.
Nej, min skat. Du slog ikke slagterens dreng ihjel.
Jeg hader dem. Dem alle sammen.
Hunden, dronningen og kongen
og Joffrey og Sansa.
Sansa blev slæbt for kongen og dronningen
og bedt om at kalde prinsen en løgner.
Det blev jeg også. Han er en løgner.
Hør her, min kære.
Sansa skal giftes med Joffrey en dag.
Hun kan ikke forråde ham.
Hun må holde med ham, selv når han tager fejl.
Men hvordan kan du lade hende gifte sig med sådan en?
Jo, altså ...
Se på mig.
Du er en Stark af Winterfell. Du kender vores ord.
Vinteren er på vej.
Du blev født i den lange sommer. Du har aldrig kendt andet.
Men nu er vinteren virkelig på vej.
Og om vinteren må vi beskytte os selv,
passe på hinanden.
Sansa er din søster.
Jeg hader hende ikke.
Ikke rigtig.
Jeg vil ikke skræmme dig, men jeg vil heller ikke lyve.
Vi er kommet til et farligt sted.
Vi kan ikke føre krig mod os selv.
Okay?
Værsgo. Det er dit.
Må jeg beholde det?
Prøv at lade være med at stikke din søster.
Hvis du skal eje et sværd, bør du vide, hvordan man bruger det.
Du skal ikke lytte til den. Krager lyver altid.
- Jeg kender en historie om en krage. - Jeg hader dine historier.
Jeg kender en historie om en dreng, der hadede historier.
Jeg kan fortælle om sir Duncan den Høje.
Det var dine yndlingshistorier.
Nej, det var ej.
Jeg kunne bedst lide de uhyggelige.
Åh, mit kære sommerbarn. Hvad ved du om frygt?
Frygt er til vinteren,
når sneen falder hundrede fod dyb.
Frygt er til den lange nat, når solen gemmer sig i årevis,
og børn bliver født og lever og dør i mørke.
Det er frygtens tid, min lille herre,
når de hvide vandrere går gennem skovene.
For årtusinder siden kom en nat, der varede en generation.
Konger frøs ihjel i deres slotte
ligesom hyrderne i deres hytter.
Og kvinder kvalte deres børn, så de ikke skulle sulte ihjel,
og græd og mærkede tårerne fryse på deres kinder.
Er det den slags historier, du kan lide?
I det mørke kom de hvide vandrere for første gang.
De hærgede byer og kongeriger,
ridende på deres døde heste,
og jagede med deres flokke af blege edderkoppe store som hunde ...
Hvad fortæller du ham nu?
Kun, hvad den lille herre vil høre.
Gå ned og spis. Giv mig lidt tid med ham.
Engang fortalte hun mig,
at himlen er blå, fordi vi lever inde i øjet
på en blåøjet kæmpe ved navn Macomber.
Måske gør vi.
Hvordan har du det?
Kan du stadig intet huske?
Bran, jeg har set dig klatre tusind gange.
I blæst og regn.
Tusind gange.
- Du falder aldrig. - Men det gjorde jeg.
Passer det,
hvad maester Luwin siger om mine ben?
Jeg ville hellere dø.
- Det må du aldrig sige. - Jeg ville hellere dø.
Der er færre øjne heromme, frue.
Men stadig for mange.
Det er ni år siden, jeg har været i hovedstaden.
Heller ingen vidste, hvem jeg var, sidste gang.
Frue.
Velkommen til Kings Landing, lady Stark. Vil De følge med os?
Ja. Vi har ikke gjort noget galt.
Vi er blevet pålagt at eskortere Dem ind i byen.
Pålagt?
Jeg ved ikke, hvem der pålægger jer ...
Følg mig, lady Stark.
Cat!
Gå med jer. Gå ovenpå.
De er en lille orm!
Tager De mig for en simpel tøs, De kan hive ind ...
Det var ikke for at være respektløs. Mindst af alt mod Dem.
Hvor vover De at føre mig hertil? Er De blevet vanvittig?
Ingen vil lede efter Dem her. Ønsker De ikke det?
Jeg er virkelig ked af ... omgivelserne.
Hvordan vidste De, jeg kom til Kings Landing?
En kær ven fortalte mig det.
- Lady Stark. - Lord Varys.
At se Dem igen efter så mange år er en velsignelse.
Deres stakkels hænder.
Hvordan vidste De, jeg kom?
Viden er mit håndværk, frue.
Tog De tilfældigvis dolken med?
Mine små fugle er overalt.
Selv i Norden.
De hvisker mig de særeste historier.
Valyrisk stål.
Ved De, hvis dolk det er?
Jeg må indrømme, at det gør jeg ikke.
Nå, det er en historisk dag.
Noget De ikke ved, som jeg ved.
Der er kun én dolk som den i alle De Syv Kongeriger.
- Den er min. - Deres?
Det var den, indtil turneringen på prins Joffreys sidste navnedag.
Jeg holdt på sir Jaime i striden,
som enhver fornuftig mand.
Da Blomsternes Ridder væltede ham, tabte jeg den dolk.
Til hvem?
Tyrion Lannister.
Troldungen.
Grenn, vis ham, hvad I bondedrenge er gjort af.
Var det et rigtigt sværd, ville du være død.
Lord Snow voksede op på et slot og spyttede ned på folk som jer.
Pyp.
Tror du, Ned Starks horeunge bløder som os andre?
Næste!
Lord Snow, det lader til, du er den mindst ubrugelige her.
Gå ind, og bliv vasket!
Min mave kan ikke klare mere i dag.
Charmerende mand.
Han behøver ikke være charmerende.
Han skal gøre den flok tyve og flygtninge
til Nattevægtere.
Og hvordan går det, hærfører Mormont?
Langsomt.
Der kom en ravn. Til Ned Starks søn.
Godt eller dårligt nyt?
Begge dele.
Lord Stark.
Jeg ville have givet Dem det her tidligere.
Jeg er så glemsom for tiden.
Der kom en ravn fra Winterfell i morges.
Gode nyheder?
Måske vil De dele dem med Deres kone.
- Min kone er i Winterfell. - Er hun?
Ja, jeg kigger på dig.
Jeg mente, hun var sikrest herinde.
Et af flere foretagende, jeg ejer.
De er en morsom mand.
En meget morsom mand.
Ned!
Ah, familien Stark.
Voldsomt temperament, langsom hjerne.
Du har brækket min næse, horeunge!
Det er en forbedring.
Hvis vi smed dig ud fra Muren, hvornår ville du så ramme jorden?
Mon de ville finde dig før ulvene?
Hvad kigger du på, halvmand?
Jeg kigger på dig.
Ja. Du har et interessant ansigt.
Meget særprægede ansigter.
Jer alle sammen.
Hvad ved du om ansigter?
Det er bare ...
De ville se pragtfulde ud som pynt på spyddene i Kings Landing.
Måske skal jeg skrive til min søster, dronningen, om det.
Vi tales ved, lord Snow.
Alle vidste, hvad det her var for et sted, men ingen sagde det.
Ikke andre end Dem.
Min fader vidste det, men lod mig alligevel rådne op ved Muren.
Grenns fader efterlod ham også.
Uden for en gård, da han var tre.
Pyp blev snuppet, da han stjal en ost.
Hans lillesøster havde ikke spist i tre dage.
Han fik valget - hans højre hånd eller Muren.
Jeg har spurgt hærføreren. Fascinerende historier.
De hader mig, fordi jeg er bedre end dem.
Det er heldigt, ingen af dem er trænet af en våbenmester som din sir Rodrik.
Jeg tror ikke, nogen af dem havde holdt et sværd,
før de kom hertil.
Din broder Bran.
Han er vågnet.
Alene ideen om, at dronningens broder ville dræbe jeres dreng,
er højforræderi.
Vi har beviser. Vi har kniven.
Som lord Tyrion vil sige, blev stjålet fra ham.
Den eneste, der kunne sige andet, har ingen hals,
takket være Deres drengs ulv.
Petyr har lovet at finde sandheden.
Han er som en lillebroder, Ned. Han ville aldrig svigte min tillid.
Jeg skal forsøge at holde Dem i live.
En tåbelig opgave,
men jeg har aldrig kunnet nægte Deres kone noget.
Jeg vil ikke glemme det her.
De er en sand ven.
Sig det ikke til nogen. Jeg har mit ry at værne om.
- Hvordan kunne du være så dum? - Rolig.
Han er et barn. Ti år gammel.
- Hvad tænkte du på? - På os.
Det er lidt sent at begynde at beklage sig nu.
- Hvad har drengen sagt? - Ingenting. Han husker intet.
Hvad hidser du dig så op over?
Og hvis det dukker op? Hvis han fortæller sin far, hvad han så.
Så siger vi, han lyver. At han har drømt.
Vi siger, hvad vi vil. Vi er vel klogere end en ti-årig.
- Og min mand? - Jeg går i krig mod ham, hvis jeg skal.
De kan skrive en vise om os -
Krigen om Cerseis kusse.
- Slip mig. - Aldrig.
Slip mig.
Drengen siger ikke noget.
Og hvis han gør, slår jeg ham ihjel.
Ham, Ned Stark, kongen - hele den forbandede flok,
indtil du og jeg er de eneste mennesker i verden.
Gid, jeg kunne se pigerne.
- Det er for farligt. - Bare et øjeblik.
Indtil vi ved, hvem vore fjender er.
Jeg ved, det var dem, Ned. Lannisterne.
I mine knogler, jeg ved det.
Lillefinger har ret.
Jeg kan intet gøre uden beviser.
Og hvis du finder beviset?
Så bringer jeg det til Robert
og håber, han stadig er den mand, jeg engang kendte.
Pas på dig selv på landevejen.
Dit temperament er en farlig ting.
Mit temperament?
Gode guder, du slog nær stakkels Lillefinger ihjel i går.
Han elsker dig stadig.
Gør han?
Af sted med dig.
Ja, det er længe siden.
Men jeg husker stadig hvert et ansigt.
Kan du huske din første gang?
Selvfølgelig, Deres Nåde.
Hvem var det?
En Tyroshi.
Jeg fik aldrig fat i navnet.
Hvordan gjorde du?
Lanse gennem hjerte.
En hurtig en.
Heldigt for dig.
Min var en Tarly-dreng i kampen om Summerhall.
Min hest var ramt, så jeg var til fods. Jeg sled mig gennem mudderet.
Han kom løbende hen mod mig, den dumme, adelige dreng,
der troede, han kunne ende oprøret med et sving med sit sværd.
Jeg slog ham ned med hammeren.
Guder, jeg var stærk dengang.
Hans brystplade gav efter.
Jeg knuste nok alle hans ribben.
Jeg stod over ham med hammeren løftet.
Lige før jeg lod den falde, råbte han: "Vent, vent!"
De fortæller aldrig om, hvordan de skider i bukserne.
Det kommer ikke med i sangene.
Dumme dreng.
Nu knæler Tarlyerne som alle andre.
Han kunne have holdt sig i kanten af slaget som de kloge drenge,
så ville hans kone gå ham på nerverne i dag,
hans sønner ville være utaknemmelige,
og han ville stå op tre gange hver nat for at pisse i en skål.
Vin!
Lancel. I guder, det er et åndssvagt navn.
Lancel Lannister.
Hvem har navngivet dig? En stammende tåbe?
Hvad laver du?
- Den er tom, Deres Nåde. - Hvad mener du?
- Der er ikke mere vin. - Er det, hvad tom betyder?
Så hent mere.
Bed din fætter komme herind.
Kongemorder! Kom herind.
Omgivet af Lannistere.
Hver gang jeg lukker øjnene, ser jeg deres lyse hår
og deres selvtilfredse ansigter.
Det må såre din stolthed, ikke?
At stå derude som en forherliget skildvagt.
Jaime Lannister, søn af den mægtige Tywin,
tvunget til at passe døren, mens din konge æder, drikker, skider og knepper.
Kom nu.
Vi fortæller krigshistorier.
Hvad var dit første drab, når man ikke tæller gamle mænd med?
En af de fredløse i broderskabet.
Jeg var til stede den dag.
De var kun en væbner, 16 år gammel.
De dræbte Simon Toyne med en modripost.
Bedste træk, jeg nogensinde har set.
En god kriger, Toyne, men han manglede udholdenhed.
Din fredløse ...
Nogen sidste ord?
Jeg skar hans hoved af, så nej.
Hvad med Aerys Targaryen?
Hvad sagde Den Gale Konge, da du stak ham i ryggen?
Jeg har aldrig fået spurgt.
Kaldte han dig en forræder?
Tryglede han om benådning?
Han sagde det samme, han havde sagt i timevis.
"Brænd dem alle."
Hvis det var alt, Deres Nåde ...
Køber dothrakierne deres slaver?
Dothrakier tror ikke på penge.
De fleste slaver har de fået i gave.
Af hvem?
Hvis man regerer en by og ser horden komme, har man to valg -
at hylde dem eller kæmpe.
Et let valg for de fleste.
Nogle gange er det ikke nok.
Nogle gange bliver en khal fornærmet over det antal slaver, han får.
Han finder måske mændene for svage eller kvinderne for grimme.
En khal kan beslutte, at hans krigere ikke har kæmpet i månedsvis
og behøver træning.
Bed dem alle standse.
Ønsker De, at hele horden standser? Hvor længe?
Indtil jeg befaler andet.
De er ved at lære at tale som en dronning.
Ikke en dronning.
En khaleesi.
Hvor vover du!
Giver du ordrer til mig? Til mig?
Du befaler ikke dragen. Jeg er lord af De Syv Kongeriger.
Jeg tager ikke imod ordrer fra vilde eller deres skøger. Er du med?
Rakharo spørger, om han skal dø.
Nej.
Rakharo siger, De skal tage øre, vise respekt.
Jeg beder dig. Du må ikke gøre ham noget.
Sig til ham, jeg ikke ønsker min broder noget ondt.
Mormont! Dræb de dothraki-køtere!
Jeg er din konge!
Skal vi vende tilbage til khalasaren, Khaleesi?
Du gå.
Jeg ville være her, når du så det første gang.
- Jeg rejser her til morgen. - Rejser du?
Jeg er Førstespejderen.
Mit arbejde er derude.
- Vi har fået foruroligende meldinger. - Hvilken slags?
Den slags, jeg ikke vil tro på.
Jeg er klar. Jeg svigter dig ikke.
Du skal ikke med.
Du er ingen spejder, Jon.
- Men jeg er bedre end alle ... - Bedre end ingen!
Her ...
får en mand, hvad han fortjener,
når han fortjener det.
Vi tales ved, når jeg kommer tilbage.
- Bjørnenosser. - De laver sjov.
Og dens hjerne og indvolde, dens lunger og hjerte,
alt sammen stegt i dens eget fedt.
Når man er hundrede mil nord for Muren,
og ens sidste måltid er en uge siden, efterlader man intet til ulvene.
Og hvordan smager bjørnenosser så?
De er lidt seje.
Og hvad med Dem, herre? Hvad er det mærkeligste, De har spist?
Tæller Dornish-piger?
Så De rider rundt i De Syv Kongeriger og nupper lommetyve og hesterøvere
og fører dem hertil som ivrige rekrutter?
Ja.
Men de er ikke alle sammen slemme fyre.
Nogle af dem er fattige drenge, der vil tjene til føden.
Nogle er adelige drenge, ude efter hæderen.
De finder nemmere føde end hæder.
Nattevægterne er en spøg for Dem, ikke?
Er det, hvad vi er, Lannister? En hær af sortklædte hofnarrer?
I har ikke mænd nok til at være en hær,
og bortset fra Yoren her er ingen af jer særlig sjove.
Jeg håber, vi har givet Dem nogle gode historier
at fortælle hjemme i Kings Landing.
Det er noget at tænke på, mens I drikker jeres vin
og nyder jeres horehuse.
Halvdelen af dem, De har set træne, vil dø nord for Muren.
Det kan være en af vildfolkets økser.
Det kan være sygdom.
Det kan også bare være kulden.
De dør i smerte.
Og de gør det ...
så buttede små herrer som Dem kan nyde deres sommerdage i ro og fred.
Synes De, jeg er buttet?
Hør, Benjen. Må jeg kalde Dem det?
Kald mig, hvad De vil.
Jeg ved ikke, hvordan jeg har fornærmet Dem.
Jeg nærer stor beundring for Nattevægterne.
Og stor beundring for Dem som Førstespejder.
Min broder sagde engang,
at intet, nogen siger før ordet "men", virkelig tæller.
Men ...
Jeg tror ikke på, at kæmper og ånder og hvide vandrere
lurer bag Muren.
Jeg tror, den eneste forskel på os og vildfolket, er,
at da den mur blev rejst, levede vore forfædre
på den rigtige side af den.
De har ret.
Vildfolket er ikke anderledes end os.
Lidt barskere måske.
Men de er lavet af kød og knogler.
Jeg ved, hvordan man finder dem og dræber dem.
Det er ikke vildfolket, der giver mig søvnløse nætter.
De har aldrig været nord for Muren, så fortæl ikke mig, hvad der er.
Går du nedenunder?
- Hold dig rask og varm. - Nyd hovedstaden, broder.
Det gør jeg altid.
Jeg tror, han begynder at kunne lide mig.
- "Går nedenunder"? - Ja.
Ind i tunnellen og ud på den anden side.
Han skal være nord for Muren en måned eller to.
Så De skal også til Kings Landing.
Ja, i overmorgen.
Jeg får halvdelen af mine rekrutter fra deres fangehuller.
Lad os følges ad. Jeg kunne bruge lidt godt selskab.
Jeg ...
Jeg rejser ret simpelt, herre.
Ikke denne gang. Vi skal bo på de fineste slotte og kroer.
Ingen afviser en Lannister.
Ja, Khaleesi.
Hvad laver du?
Hvornår har De sidst blødt, Khaleesi?
De forandrer Dem, Khaleesi.
Det er en velsignelse fra Den Store Hingst.
For en mand til hest er det krumme blad en god ting,
nemmere at håndtere.
Det er et godt våben for en dothrakan.
Men en mand i fuld rustning ...
Arakh'en vil ikke trænge gennem stålet.
Der er det en fordel med et bredsværd.
Bygget til at trænge igennem panser.
Dothrakier bærer ikke stålkjoler.
- Rustning. - Rustning.
Rustning gør en mand ...
Langsom.
Det er sandt, men det holder også en mand i live.
Min fader lærte mig at kæmpe.
Han lærte mig, at hurtighed slår størrelse.
Jeg har hørt, at Deres fader var en berømt kriger.
Han var blodridder for Khal Bharbo.
Og Deres fader, Jorah Andalen? Var han også kriger?
Det er han stadig.
En mand af stor ære,
og jeg forrådte ham.
Khaleesi ønsker at spise noget andet i aften.
Dræb nogle kaniner.
Der er ingen kaniner.
Find nogle ænder. Hun kan godt lide and.
Har du set nogen ænder, kvinde? Ingen kaniner, ingen ænder.
Har du øjne i hovedet? Har du?
Hund så. Jeg har set mange hunde.
Jeg tror ikke, hun vil spise hund.
Khaleesi har baby inden i sig.
Det er sandt. Hun ikke bløde i to måner.
Hendes mave bliver større.
En velsignelse fra Den Mægtige Hingst.
Hun vil ikke spise hest.
Jeg beder drengene slagte en ged til hendes middag.
Jeg må ride til Qohor.
Vi rider mod Vaes Dothrak.
Bare rolig. Jeg indhenter jer.
Horden er nem at finde.
Stå ikke så stille. Det er sværere at ramme et mål i bevægelse.
Bortset fra dig. Du bevæger dig for meget.
Jeg kunne række sværdet frem og lade dig gøre resten.
Hvor mange vintre har De set, lord Tyrion?
Otte. Nej, ni.
Alle sammen korte?
De siger, den vinter, jeg blev født, var tre år lang.
Denne sommer har varet ni.
Men meldinger fra kastellet siger, at dagene bliver kortere.
Stark får altid ret i sidste ende -
vinteren er på vej.
Denne her bliver lang ...
og mørke ting vil komme med den.
Vi har fanget vildfolk, flere hver måned.
De flygter sydpå.
De, der flygter, siger, de har set de hvide vandrere.
Ja, og fiskerne i Lannisport siger, de ser havfruer.
En af vore egne spejdere sværger, han så dem dræbe hans partnere.
Han svor, lige til Ned Stark kappede hans hoved af.
Nattevægterne er det eneste, der står mellem riget
og det, der ligger bagved.
Og de er blevet en hær af udisciplinerede drenge og trætte gamle mænd.
Vi er under tusind nu.
Vi kan ikke bemande de andre slotte på Muren.
Vi kan ikke patruljere vildmarken ordentligt.
Vi har knap ressourcer til at bevæbne og brødføde drengene.
Deres søster sidder ved kongens side.
Fortæl hende, vi har brug for hjælp.
Når vinteren kommer, må guderne hjælpe os, hvis vi ikke er klar.
Det er en dreng.
Hvordan ved du det?
Det ved jeg.
Jeg er ked af, De skal rejse, Lannister.
Det er enten mig eller kulden,
og den lader ikke til at forsvinde.
Standser De i Winterfell på vej sydpå?
Det regner jeg med.
Der er ved guderne ikke mange fjersenge herfra og til Kings Landing.
Hvis De ser min broder Bran,
så sig, jeg savner ham.
Jeg ville gerne besøge ham.
Naturligvis.
Han kommer ikke til at gå igen.
Hvis man skal være krøbling, er det bedre at være en rig krøbling.
Vær forsigtig, Snow.
Farvel, Lord.
Du kommer for sent, dreng.
I morgen kommer du til middag.
Hvem er du?
Din danselærer, Syrio Forel.
I morgen griber du den.
Saml den så op.
Ikke sådan, dreng.
Det er ikke et storsværd, man skal bruge begge hænder til.
- Det er for tungt. - Det er så tungt, som det skal være
for at gøre dig stærk.
Sådan der.
Én hånd er alt, hvad man behøver.
Nu står du helt forkert.
Vend din krop sidelæns.
Ja.
Sådan.
Du er tynd. Det er godt.
Så er målet mindre.
Nu grebet - lad mig se.
Ja.
Grebet skal være yndefuldt.
Hvad, hvis jeg taber det?
Stålet skal være en del af din arm.
Kan du tabe en del af din arm? Nej.
I ni år var Syrio Forel første sværd for Havlorden af Braavos.
Han ved den slags. Du skal lytte til mig, dreng.
Jeg er en pige.
Dreng, pige. Du er et sværd, det er alt.
Det er grebet.
Du holder ikke en kampøkse. Du holder ...
En nål.
Netop.
Nu begynder vi dansen.
Husk, mit barn,
det er ikke en Westeros-dans, vi skal lære.
Ridderens dans, hakkende og hamrende.
Dette er Braavos-dansen,
vanddansen.
Den er hurtig
og pludselig!
Alle mænd er lavet af vand.
Vidste du det?
Hvis man stikker hul i dem,
siver vandet ud, og de dør.
Nu skal du prøve at ramme mig.
Op!
Død.
Meget død.
Kom.
Igen, hurtigere.