HBO uvádí
HRA O TRŮNY
4. část: Mrzáci, bastardi a zlámané věci
Malému lordovi se opět něco zdálo?
- Máme hosty. - Já už nikoho vidět nechci.
Cože? Kdybych byl celý den zavřený v jedné místnosti
s touhle starou sůvou, zbláznil bych se.
Každopádně nemáš na výběr. Robb čeká.
Já nikam nechci.
Ani já ne. Ale Robb je teď pánem Zimohradu.
Takže já dělám, co řekne, a ty děláš, co řeknu já.
Hodore!
Hodor.
- Pomoz Branovi dolů do sálu. - Hodor.
Musím říct, že při minulé návštěvě se mi dostalo vřelejšího přivítání.
Na Zimohradu je vítán každý muž z Noční hlídky.
Každý muž z Noční hlídky, ale já ne, že, chlapče?
Býval jsem chlapec, Lannistere.
Teď jsem pánem Zimohradu, dokud se nevrátí otec.
Pak bys měl vědět, jak se chovat.
Tak je to pravda.
Ahoj, Brane.
Vzpomínáš si na něco, jak se to stalo?
- Nevzpomíná si, co se ten den stalo. - Zajímavé.
Proč jsi tady?
Byl by tvůj okouzlující společník tak laskav a pokleknul?
- Začíná mě bolet za krkem. - Klekni, Hodore.
- Jezdíš rád na koni, hochu? - Ano. Tedy jezdil jsem rád.
To dítě ztratilo schopnost používat nohy.
Co má být? Se správným koněm a sedlem může jezdit i mrzák.
- Nejsem mrzák. - Pak já nejsem trpaslík.
Můj otec to rád uslyší. Mám pro tebe dárek.
Dej to svému sedláři. O zbytek se postará sám.
Kůň se musí přizpůsobit jezdci.
Začněte s ročním zvířetem a naučte ho reagovat na otěže
a chlapcův hlas.
- Myslíš, že zase budu jezdit? - Ano.
Na koňském hřbetě budeš stejně velký jako všichni ostatní.
Je to snad nějaký trik? Proč bys mu měl pomáhat?
Mám v srdci místo pro všechny mrzáky, bastardy
a zlámané věci.
Prokázal jsi mému bratru laskavost.
Pohostinství Zimohradu je ti k službám.
Ušetři mě té falešné zdvořilosti, lorde Starku.
Před vašimi hradbami je hostinec. Najdu si tam postel
a oba budeme spát klidněji.
Líbí se ti zadečky seveřanek? Jestli máš rád zrzky,
ptej se po Ros.
Přišel jsi mě vyprovodit, Greyjoyi? To je milé.
Tvůj pán asi Lannistery moc rád nemá.
- Není to můj pán. - Ne, jasně, že ne.
Co se tady stalo? Kde je lady Stark?
- Proč mě nevítala ona? - Necítila se dobře.
Vždyť ani není na Zimohradu, že ne? Kam odjela?
- Místo pobytu mé paní není... - Mé paní?
Tvá loajalita vůči uchvatitelům je dojemná.
Jak by asi bylo Balonu Greyjoyovi,
kdyby viděl, že se z jeho jediného syna stal lokaj?
Pamatuji si, jak hořelo loďstvo mého otce v Lannisportu.
V tom měli ruce tví strýčkové.
Musel to být hezký pohled.
Na námořníky, co hoří zaživa, není hezký pohled.
Ano, pro vaše lidi skvělé vítězství. Škoda jen, jak to dopadlo.
- Nás přece bylo desetkrát míň. - Nic než hloupá vzpoura.
Tvému otci to snad došlo, když tví bratři zahynuli v bitvě.
A teď jsi tady, panoš vlastního nepřítele.
- Opatrně, Skřete. - Urazil jsem tě? Tak odpusť.
Měl jsem náročné ráno.
Každopádně nezoufej.
Svému otci působím nepřetržité zklamání
a naučil jsem se s tím žít.
Tvé další číslo s Ros je na mě. Snad ji dnes moc neopotřebuji.
Nohy od sebe. Dobře. Při každém úderu musíš otočit trupem.
Celou svou váhu přeneseš.
U sedmi pekel, co to je?
Ten by se ani do sedmi pekel nevešel.
Řekni, jak se jmenuješ.
Samwell Tarly z Parožnatého. Tedy býval jsem z Parožnatého vrchu.
- Chtěl bych se dát k černým. - Myslí, že dostáváme větší porce.
Nemůže to být horší, než to vypadá.
Raste, můžeš zkusit, co v něm je.
Vzdávám se. Prosím, už dost.
Na nohy. A zvedni ten meč.
Prašti ho, ať ví, kde má nohy.
Vypadá to, že pytláci a zloději už na jihu došli.
Teď sem posílají ukvičená podsvinčata.
Znovu. Víc.
Tak dost! Vzdal se!
Zdá se, že náš bastard se zamiloval.
Tak dobře, lorde Sněhu. Když chceš bránit dívku svého srdce,
využijeme toho k tréninku. Taste meče!
Tři bojovníci by měli stačit na to, aby si naše prasátko zakvičelo.
Musíte se k němu ale přes bastarda dostat.
- Určitě to chcete zkusit? - Ne.
Ne, ne, ne. Vzdávám se!
Pro dnešek stačí. Běžte si očistit zbroj.
Nic lepšího nedokážete.
- Hezký boj! - Trhni si.
- Poranil tě? - Schytal jsem horší.
Můžeš mi říkat Same. Jestli chceš.
- Máma mi říká Same. - Takhle se nikam nedostaneš.
Musíš být schopný se ubránit sám.
Proč jsi nevstal a nebojoval?
Chtěl jsem. Ale nešlo to.
Proč ne?
Jsem zbabělec.
- Můj otec to říká pořád. - Zeď není místem pro zbabělce.
Máš pravdu. Mrzí mě to. Jen jsem ti chtěl poděkovat.
Blbej zbabělec.
A viděli, že se s ním bavíme.
Teď nás budou taky považovat za zbabělce.
- Na zbabělce seš moc pitomej. - A ty seš pitomej na toho...
No rychle, než skončí léto...
Vaes Dothrak. Město pánů koní.
Hromada bláta.
Bláto, špína a klacky. Nic víc ti divoši nesvedou.
Teď jsou to mí lidé. Neměl bys jim říkat divoši.
Budu jim říkat, jak chci. Protože jsou to mí lidé.
Je to má armáda. Drogo jde s mou armádou špatným směrem.
Kdyby můj bratr dostal armádu Dothraků,
dokázali by dobýt Sedm království?
Dothrakové nikdy nepřekročili Úzké moře.
Bojí se každé vody, kterou jejich koně nechtějí pít.
A kdyby je překročili?
Král Robert je dost velký blázen, aby se s nimi utkal v otevřené bitvě.
Ale ti, kdo mu radí, jsou jiní.
Ty znáš ty lidi?
Kdysi dávno jsem bojoval na jejich straně.
Teď chce Ned Stark moji hlavu. Vyhnal mě z mého domova.
Prodával jsi otroky.
Ano.
Proč?
Neměl jsem peníze a měl jsem náročnou ženu.
- A kde je teď? - Teď už je jinde. S jiným mužem.
- Výsosti. - Ano, má drahá?
- Říkají ti poslední drak. - Ano.
Ve tvých žilách koluje dračí krev?
To je docela možné.
Co se stalo s draky?
Slyšela jsem, že je odvážní muži všechny zabili.
Odvážní muži draky nezabili. Odvážní muži na dracích jezdili.
Dojeli na nich do Valyrie,
aby tam vybudovali největší civilizaci,
jakou kdy tenhle svět viděl.
Dech toho největšího draka ukul Železný trůn,
který pro mě teď zahřívá Uchvatitel.
Meče poražených, tisíce mečů,
jsou roztavené v jednu hmotu, jako by to byly svíčky.
Vždycky jsem chtěla vidět draka.
Nic na světě bych neviděla raději.
- Opravdu? Proč draka? - Umějí létat.
Ať jsou, kde chtějí, párkrát mávnou křídly
a už jsou jinde. Daleko.
A dokážou zabíjet.
Když se jim někdo nebo něco pokusí ublížit,
tak je spálí na popel.
Roztečou se jako hromada svíček.
Ano. Byla bych šťastná, kdybych viděla draka.
Patnáct let jsi zavřená v domě rozkoší,
byla bys šťastná, kdybys viděla jen nebe.
Nejsem tu zavřená pořád. Leccos jsem viděla.
Cos viděla?
Viděla jsem muže z Ašaje, který měl dýku z pravého dračího skla.
Viděla jsem muže, který dokázal měnit obličej,
jako si jiní lidé převlékají šaty.
Viděla jsem piráta, který na sobě nosil zlata, co sám vážil,
a jeho loď měla plachty z barevného hedvábí.
- Ty jsi ho někdy viděl? - Toho piráta?
Ne, draka!
Ne. Poslední zemřel mnoho let před mým narozením.
Ale řeknu ti, co jsem viděl:
jejich lebky.
Používali je jako ozdoby v trůnní síni v Rudé baště.
Když mi byly tak tři, čtyři roky,
procházel jsem s otcem podél těch lebek
a říkal jsem mu jména těch draků.
Když jsem je řekl správně, dával mi sladkosti.
Ty, co byly u dveří, patřily těm posledním, co se vylíhli.
Byly zakrslé a divné, ne větší než lebky psí.
Ale čím blíž se šlo k Železnému trůnu,
tím byly větší a větší a větší.
Byl tam Ghiscar a Valryon,
Vermithrax, Essovius, Archonei...
Meraxes...
Vhaghar.
A Balerion Černý děs.
Jeho plameny přetavily Sedm království v jedno.
Co se stalo s těmi lebkami?
Netuším. Uchvatitel je nechal rozdrtit na prach
a rozprášit do větru.
- To je moc smutné. - To ano.
Proč jsem tě vlastně koupil? Abys mě rozesmutnila?
Ne, výsosti.
Abych učila tvou sestru.
Abys učila mou sestru, jak být lepší milenka?
Myslíš, že jsem tě koupil, aby byl khal Drogo šťastný?
Ty krásná malá huso.
Pokračuj. Nezdržuj to.
Jednoho dne tu bude sedět tvůj manžel.
A ty budeš sedět po jeho boku.
A jednoho dne, nebude to dlouho trvat, představíš dvoru svého syna.
Sejdou se tu všichni lordové ze Západozemí,
aby viděli malého prince.
Co když budu mít holčičku?
U všech bohů, budeš mít kluky i holčičky, spoustu dětí.
- Ale co když budu mít jen holčičky? - Tak tím bych se netrápila.
Matka Jeyne Poole měla pět dětí a všechno byly holky.
Ano, ale je to velmi nepravděpodobné.
Ale co když?
No, kdybys měla jednom děvčata,
připadnul by trůn mladšímu bratrovi prince Joffreyho.
- A všichni by mě nenáviděli. - Nikdo by tě nemohl nenávidět.
- Co Joffrey? - Nesmysl.
Proč tohle vůbec říkáš?
Myslíš tu věc s tím vlkem? Sanso, už jsem ti to říkala stokrát.
- Zlovlk není... - Mlč už o tom, prosím tě.
Co jsme se učily?
- Kdo vytvořil Železný trůn? - Aegon Dobyvatel.
- A kdo vybudoval Rudou baštu? - Maegor Krutý.
A kolik let trvalo, než...
Tady zavraždili mého dědečka a strýce, je to tak?
Byli zabiti na rozkaz krále Aeryse, ano.
- Šíleného krále. - Obecně známého jako Šílený král.
Proč je zabili?
Na to by ses měla zeptat otce.
S otcem už nikdy mluvit nebudu. Nikdy.
Sanso. Uvidíš, že nakonec svému otci dokážeš odpustit.
Ne, nedokážu.
Příčinou všech našich problémů je ten pobočníkův turnaj.
Králův turnaj.
Ujišťuji tě, že pobočník po něm vůbec netouží.
Jak myslíš, lorde Starku, ale město je plné lidí
a každý den přibývají další.
Včera večer jsme měli rvačku v hospodě, požár v nevěstinci,
tři pobodané a závod opilců na koních v Ulici sester.
Strašné.
Nezajistíš-li králův klid,
velení Městské hlídky se musí ujmout někdo jiný.
- Potřebuji víc lidí. - Dostaneš jich padesát.
- Lord Baeliš dohlédne, aby dostali zaplaceno. - Ano?
Sehnal jsi peníze na turnaj, seženeš je na udržení klidu.
Také ti dám dvacet mužů ze své osobní stráže,
dokud se situace neuklidní.
Děkuji ti, lorde pobočníku. Poslouží dobré věci.
Čím dřív to bude za námi, tím líp.
Říše z takových událostí prosperuje, můj pane.
Urozeným nabízejí příležitost proslavit se
a nízkým úlevu od jejich strastí.
A každý hostinec ve městě je plný a děvky chodí s nohama do "O".
Vím, že z turnaje potečou peníze do spousty kapes.
Jestli je to vše, pánové...
Hrozné horko.
V těchto dnech závidím seveřanům, že mají i v létě sníh.
Až do zítřka, můj pane...
Rád bych si s tebou promluvil o Jonu Arrynovi.
O lordu Arrynovi? Jeho smrt nám všem přivodila zármutek.
Věnoval jsem mu svou osobní péči, ale nezachránil jsem ho.
Choroba na něj udeřila velmi tvrdě a rychle.
Večer, než skonal, jsem ho přijal ve svých komnatách.
Lord Jon ke mně často chodil pro radu.
Proč?
Jsem velmistrem již spoustu let.
Králové i pobočníci ke mně chodili pro rady už...
Co ti Jon chtěl? V předvečer své smrti?
- Ptal se mne na jistou knihu. - Knihu? Jakou knihu?
Obávám se, že tě to nebude zajímat.
Je to nudné čtení.
Ne. Rád si ji přečtu.
Rodokmeny a historie významných dynastií Sedmi království
s popisy mnoha vznešených pánů
a urozených dam a jejich dětí.
Harkon Hnědý, první svého jména,
narozen svému pánovi Hotherovi Hnědému
a lady Amaryllis Hnědé ve 183. roce po Aegonově vylodění v Zadní Výhni.
Oči modré, vlasy hnědé, pleť světlá,
zemřel ve čtrnácti letech na zranění utrpěná při lovu na medvěda.
Jak jsem říkal, můj pane, nudné čtení.
Řekl ti Jon Arryn, co s tím chce dělat?
Neřekl, můj pane. A já jsem se neodvážil zeptat.
- Jonova smrt... - Taková tragédie.
Řekl ti něco během posledních hodin života?
Nic zásadního, pane.
Tedy jednu větu opakoval pořád dokola.
"Sémě je silné," tak nějak to bylo.
"Sémě je silné?" Co to znamená?
Mysl umírajícího je zakalená, lorde Starku.
Navzdory vážnosti, která se jim připisuje,
mívají poslední slova obvykle stejný význam jako ta první.
Víš s jistotou, že zemřel přirozenou smrtí?
Co jiného by to mohlo být?
Jed.
Znepokojivá myšlenka.
Ne, nepovažuji to za pravděpodobné. Pobočníka měli všichni rádi.
Jaký muž by se opovážil...
Říká se, že jed patří k ženským zbraním.
Ano, ženy, zbabělci... A eunuchové.
Víš o tom, že lord Varys je eunuch?
- Tohle ví všichni. - Ano, samozřejmě.
Jak se taková osoba může dostat do královské rady,
to nikdy nepochopím.
- Nebudu tě už okrádat o čas. - Vůbec mi to nevadí, pane.
- Je to pro mne ctí... - Děkuji.
Vyprovázet mě nemusíš.
Syrio říká, že vodní tanečník dokáže stát na prstě u nohy celé hodiny.
Pád z toho schodiště musí bolet.
Syrio říká, že každá bolest je lekce a díky každé lekci jsi o něco lepší.
Zítra půjdu chytat kočky.
Kočky? Syrio říká...
Říká, že každý šermíř by se měl od koček učit.
Jsou tiché jako stín a lehké jako pírko.
Abys je chytil, musíš být rychlý.
Tak to má pravdu.
Když se teď Bran probral, bude tady žít s námi?
Nejdřív musí nabrat ztracené síly.
Měl být rytířem Královské gardy.
Teď už nemůže, že ne?
Ne. Ale jednou může být pánem velké pevnosti
nebo zasedat v králově radě.
Nebo může stavět hrady jako Brandon Stavitel.
Mohla bych já řídit pevnost?
Ty se provdáš za vysoce postaveného lorda
a budeš vládnout jeho hradu.
A tví synové budou rytíři a princové a lordové.
Ne.
Tohle nechci.
Ahoj.
Ser Alliser říkal, že jsem tvůj nový partner do hlídky.
Musím tě varovat, nevidím moc dobře.
Pojď si sednout k ohni. Zahřeješ se.
- Ne, to je dobrý, zvládnu to. - Nezvládneš, bude ti zima.
Nemám moc rád výšky.
Neumíš bojovat. Nevidíš.
Máš strach z výšek a ze zvířat a vlastně skoro ze všeho.
Co tady děláš, Same?
Jednou ráno, na 18. den mého jména, ke mně přišel otec.
"Jsi už téměř muž," řekl mi,
"ale nezasloužíš si mou zem, ani titul."
"Zítra se půjdeš zapsat k černým,"
"vzdáš se nároků na dědictví a vyrazíš na sever."
"A jestli ne," řekl mi,
"pak si vyrazíme na lov."
"A někde uprostřed lesů tvůj kůň klopýtne,"
"vyhodí tě ze sedla a zemřeš."
"Nebo to tak alespoň řeknu matce. Nic by mi neudělalo větší radost."
Zítra mě zase bude nutit bojovat, mám pravdu?
Ano. Bude.
Ale já už lepší nebudu, chápeš?
Jo, jenže horší už být taky nemůžeš.
Prý čteš nějakou nudnou knihu.
- Pycelle nějak moc mluví. - Vždycky byl takový.
Slyšel jsi o seru Hughovi z Údolí?
Není divu. Až donedávna to byl jen panoš.
Panoš Jona Arryna.
Po předčasném úmrtí svého pána
byl téměř ihned povýšen do rytířského stavu.
Povýšen za co?
- Proč mi to vůbec vyprávíš? - Slíbil jsem Cat, že ti pomohu.
Kde je ser Hugh? Promluvím s ním.
Mimořádně špatný nápad. Vidíš toho chlapce?
Jeden z Varysových ptáčků.
Pavouk se velmi zajímá o všechno, co děláš.
Teď se podívej támhle. Ten pracuje pro královnu.
A vidíš támhletu ženu? Co předstírá, že si čte?
- Varys, nebo královna? - Ne, tahle je moje.
Je ve tvých službách někdo, komu naprosto důvěřuješ?
Ano.
Moudřejší odpověď by zněla "ne", můj pane.
Pak tomuto dokonalému služebníkovi předej diskrétně zprávu
a pošli ho, ať vyzpovídá sera Hugha.
Kromě toho bys měl navštívit i jistého zbrojíře tady ve městě.
Žije ve velkém domě v horní části Ocelové ulice.
- Proč? - Mám své pozorovatele.
A je možné, že viděli, jak lord Arryn v posledních týdnech před smrtí
tohoto zbrojíře pravidelně navštěvoval.
Lorde Baeliši, asi jsem dělal chybu, když jsem ti nevěřil.
Nevěřit mi bylo to nejmoudřejší, co jsi udělal,
jakmile jsi slezl z koně.
Raz, dva, tři, čtyři,
pět, šest, sedm, osm, devět...
- Ser Hugh? - ... deset, jedenáct...
- Ser Hugh? - Jak vidíš, mám tu práci.
Jsem zde jménem lorda Eddarda Starka,
králova pobočníka. Jsem kapitán jeho gardy.
Neslyšel jsem tvoje jméno, ser...
Nejsem ser... Nejsem rytíř.
Ach tak. Shodou okolností já ano.
Říkal, že si rád promluví s pobočníkem osobně.
On je totiž rytíř.
Rytíř. Všichni se tu naparují jako kohouti.
I ti, kteří nikdy neviděli zblízka letící šíp.
Neměl byste tady být, pane.
Nikdy nevíte, kdo vás sleduje.
Ať se dívají.
Bývalý pobočník krále mne skutečně několikrát navštívil, pane.
Ale žádnou práci si u mne bohužel neobjednal.
- Co tedy lord Arryn chtěl? - Chodíval sem za tím chlapcem.
- Taky bych ho rád viděl. - Jak si přeješ, pane.
Gendry!
To je on. Silný na svůj věk. Tvrdě pracuje.
Ukaž pobočníkovi tu přilbici, cos dělal.
- Vynikající práce. - Není na prodej.
Chlapče, tohle je pobočník krále. Pokud tě jeho lordstvo
- o přilbici požádá... - Udělal jsem ji pro sebe.
- Odpusť mu, můj pane. - Nemám, co bych odpouštěl.
Když za tebou chodil lord Arryn, o čem jste se bavili?
Jen mi dával otázky, můj pane.
Jaké otázky?
Nejdřív co se týče mé práce,
jak se mnou zacházejí.
Ale pak se začal vyptávat na mou matku.
Na tvou matku?
Kdo to byl, jak vypadala...
A co jsi mu řekl?
Zemřela, když jsem byl malý.
Měla světlé vlasy... Někdy mi zpívala...
Podívej se na mě.
Vrať se ke své práci, hochu.
Jestli někdy přijde den,
kdy by ten hoch raději chtěl mečem vládnout, než ho kovat,
pošli ho za mnou.
Zjistil jsi něco?
Je to bastard krále Roberta.
Zpráva pro krále, můj pane. Od lorda Starka.
Mám ji nechat u...
Poslouchej.
Slyšíš je?
Kolik myslíš, že jich tam s ním je?
- Hádej. - Tři? Čtyři?
Rád to dělá, když hlídám za dveřmi.
Nutí mne poslouchat, jak hanobí mou sestru.
- Odpusť mi, pane. - Proč bych měl? Ublížil jsi mi?
- Už jsme se přece setkali. - Ano? Zvláštní, nevzpomínám si.
Při obléhání Štítu. Jedno odpoledne jsme bojovali bok po boku.
- Tak tam jsi přišel k té jizvě? - Ano.
Jeden z Greyjoyů mne skoro připravil o oko.
- Že to ale byli zkurvysyni. - Libovali si v krveprolití.
Ke konci už si moc nelibovali. Byla to ale pořádná bitva.
Vzpomínáš na Thorose z Myru, jak se probojoval z obklíčení?
S tím plamenným mečem? Na toho do smrti nezapomenu.
Viděl jsem nejmladšího Greyjoye na Zimohradu.
Jako když vidíš žraloka na vrcholu hory.
- Theona? To je hodný hoch. - Pochybuji.
Vsadím se, že voníš jako ostružinová zavařenina!
Přivoním si! Pojď ke mně!
Mohu to nechat u tebe? Zpráva od lorda Starka.
Nesloužím lordu Starkovi.
- Kde jsi byl? - Na hlídce. Se Samem.
S prasečím princem. Kde je teď?
- Neměl hlad. - Není možné.
Tak už dost.
Sam není jiný než my ostatní.
Není jiné místo na světě, kam by se uchýlil, proto je tady.
Už mu na cvičišti nebudeme ubližovat.
Už nikdy. Ať si Thorne říká, co chce.
Je to teď náš bratr a my ho budeme chránit.
Ty ses zamiloval, lorde Sněhu.
Dělejte si, co chcete, srabi, ale jestli mě Thorne
postaví proti prasátku, tak si z něj useknu plátek šunky.
Sama se nikdo ani nedotkne.
Tak na co čekáš?
Zaútoč!
Ty! Běž na něj!
Prašti mě.
Dělej! Prašti mě!
Vzdávám se!
Připadá ti to legrační?
Až budete tam za Zdí a zapadne slunce,
budete chtít, aby vám záda kryl muž, nebo ufňukaný chlapec?
Poslalas mi tuhle děvku, abys mi mohla rozkazovat?
Měl jsem ti poslat zpátky její hlavu.
Odpusť mi, khaleesi, dělala jsem, co jsi chtěla.
Jen klid, nemusíš se bát. Irri, odveď ji odsud.
Ano, khaleesi.
Proč jsi ji uhodil?
Kolikrát ti to mám opakovat?
- Ty mi nebudeš rozkazovat. - Nechtěla jsem ti rozkazovat!
Chtěla jsem tě pozvat na večeři.
- Co je to? - To je dárek.
Nechala jsem ti ho udělat.
Dothracké hadry. Tak ty už mě chceš i oblékat?
- Prosím... - Smrdí to hnojem. Všechno.
Přestaň! Nech toho!
Chceš, abych byl jedním z nich, je to tak?
Příště budeš chtít, abych si pletl cop?
Nemáš právo si plést cop. Nedosáhl jsi žádných vítězství.
Mně odmlouvat nebudeš!
Jsi jen děvka nějakého koňáka a teď jsi probudila draka.
Jsem khaleesi Dothraků.
Jsem žena velkého khala a nosím v sobě jeho dítě.
Až proti mně příště pozvedneš ruku,
bude to naposledy, nechám ti obě useknout.
Dobře vím, že někteří důstojníci jezdí
do toho bordelu v Moleově městečku.
To mě nepřekvapuje.
Nepřipadá ti to trošku nespravedlivé? Nutí nás skládat přísahu
a sami si jedou užívat s nějakou dorotou?
- Proč zrovna s Dorotou? - To je přece pitomost.
To nemůžeme bránit Zeď, když nebudeme držet celibát?
Takový nesmysl.
Překvapuje mě, že zrovna tebe to tak štve.
- Proč ne? Protože jsem tlustej? - Ne.
Líbí se mi holky zrovna tak, jako tobě.
I když já jim asi tolik ne.
Nikdy jsem s žádnou nebyl.
- Tys jich asi měl stovky. - Ne.
Vlastně jsem na tom stejně jako ty.
Tak tomu se mi nechce věřit.
Jednou jsem byl hodně blízko.
Byl jsem sám v pokoji s nahou dívkou, ale...
- Nevěděls, kam to strčit? - Věděl jsem, kam to strčit.
Byla stará a ošklivá?
Mladá a půvabná.
Děvka jménem Ros.
- Jaké měla vlasy? - Zrzavé.
Miluju zrzavé vlasy.
A její...
Její...
To ani nechtěj vědět.
- Až tak? - Ještě víc.
No ne. A proč přesně ses tedy nepomiloval s Ros s tak dokonalými...
- Jak se jmenuju? - Jon Sníh.
A proč mám příjmení Sníh?
Protože jsi bastard ze severu.
Nikdy jsem nepoznal matku.
Otec mi nikdy neřekne, jak se jmenovala.
Nevím, jestli žije, nebo je mrtvá.
Nevím, jestli je z vyššího rodu, nebo jestli je to žena rybáře.
Nebo děvka.
Tak jsem tam seděl v tom bordelu a Ros si začala svlékat šaty.
Jenže já jsem nemohl. Protože jsem dokázal myslet jen na to,
abych ji nepřivedl do jiného stavu.
Aby se jí nenarodil další bastard s příjmením Sníh.
Pro dítě to není hezký život.
Jo. Prostě jsi nevěděl, kam ho strčit.
Bavíte se?
Vypadáte promrzle.
Je trošku chladno.
Ano. Samozřejmě, ale ještě je léto. A jste uvnitř. Hoří tu oheň.
Vzpomínáte si, chlapci, na poslední zimu?
Jak už je to dlouho, deset let?
Pamatuji si ji.
V Zimohradu asi moc útulno nebylo.
Bývaly dny, kdy se člověk ani neohřál,
bez ohledu na to, kolik ohňů služebnictvo rozdělalo.
- Rozdělával jsem oheň sám. - Obdivuhodné.
Za poslední zimy jsem strávil půl roku tam venku.
Měla to být výprava na dva týdny.
Povídalo se, že Mance Nájezdník chystá útok na Východní hlídku.
Tak jsme se vydali hledat jeho lidi.
Chytit je a dostat z nich pár informací.
Divocí, kteří bojuji pro Mance Nájezdníka, jsou tvrdí chlapi.
Tak tvrdí vy nikdy nebudete.
Znají svou zemi mnohem lépe než my.
Dokážou poznat, když se blíží bouře. Ukryjí se do jeskyní
a čekají, až přejde. Nás zastihla v otevřené krajině.
Vítr byl tak silný, že rval obrovské stromy ze země i s kořeny.
Když jste si sundávali rukavice, abyste si mohli odskočit,
přišli jste kvůli mrazu o prsty.
To všechno v temnotě.
Vy nevíte, co je to zima. Nikdo z vás to neví.
Jako první umírali koně.
Neměli jsme pro ně dost potravy, ani je nedokázali zahřát.
Jíst koně bylo snadné.
Ale později, když začali umírat lidé... To už lehké nebylo.
Škoda, že jsme tam neměli pár takových hochů, jako jsi ty.
Měkké, tlusté hochy, jako jsi ty.
Vydržel bys nám dva týdny
a pořád by ještě zbyly kosti do polévky.
Brzy sem přijdou noví rekruti.
A váš oddíl bude převelen pod lorda velitele.
Budou vás označovat za muže z Noční hlídky,
ale byli byste blázni, kdybyste tomu uvěřili.
Pořád jste chlapci a až přijde zima, budete padat...
Jako mouchy.
Udeřila jsem ho.
Udeřila jsem draka.
Tvůj bratr Rhaegar byl poslední drak.
Viserys není víc než hadí stín.
- Pořád je to právoplatný král. - Teď pravdu.
Chtěla bys, aby tvůj bratr usednul na Železný trůn?
Ne.
Ale prostí lidé na něj čekají.
Magistr Illyrio říkal, že vyšívají prapory s drakem
a modlí se za jeho návrat.
Prostí lidé se modlí za déšť, zdraví a léto, které nikdy neskončí.
Je jim jedno, jaké hry hrají urození páni.
Za co se modlíš ty, sere Jorahu?
Za domov.
Také se modlím za domov.
Můj bratr by Sedm království nikdy nedobyl.
Nedokázal by vést armádu, ani kdyby mu ji můj manžel dal.
Ten by nás domů nedostal.
- Milenecká hádka? - Promiň, ale my se...
Sanso, tohle je lord Baeliš. Je to...
Starý rodinný přítel.
Tvou matku znám už velmi dlouho.
- A proč ti říkají Malíček? - Aryo!
- Nebuď drzá, dítě... - Ne, to je v pořádku.
Jako dítě jsem byl velmi malý.
A pocházím ze zapadlého kraje zvaného Prsty.
Vidíte samy, že je to nesmírně vtipná přezdívka.
Už tu sedím celou věčnost!
Zahajte ten blbej turnaj, než se pochčiju!
Bohové, kdo to je?
Ser Gregor Clegane. Říkají mu Hora.
- Ohařův starší bratr. - A jeho protivník?
Ser Hugh z Údolí. Býval to panoš Jona Arryna.
Nedávno pasován na rytíře.
Jo, už těch okázalostí bylo dost. Běžte na to!
Tohle jste asi nečekaly?
Už ti někdo vyprávěl příběh o Hoře a Ohařovi?
Roztomilou historku o bratrské lásce?
Ohař byl ještě dítě. Bylo mu asi tak šest.
Gregor byl o pár let starší, už to byl velký chlapec
a už začínal mít i špatnou pověst.
Někteří šťastlivci se rodí s talentem páchat násilí.
Jednou večer našel svého bratříčka, jak si hraje u krbu s hračkou.
S Gregorovou hračkou, dřevěným rytířem.
Gregor neřekl ani slovo, popadl svého bratra za zátylek
a vrazil mu obličej do žhavých uhlíků.
Držel ho tam, i když ten hoch křičel, i když se mu pálila tvář.
Tuhle historku zná jen málo lidí.
Nikomu ji neřeknu, slibuji.
Prosím tě o to. Kdyby se Ohař někdy dozvěděl, že jsem ti to řekl,
obávám se, že ani všichni rytíři z Králova přístaviště
by tě nedokázali ochránit.
Pane. Její výsost, královna.
- Výsosti? - Ty nejsi na svém turnaji?
To, že nese mé jméno, z něj nedělá můj turnaj.
Nemůžeme hodit za hlavu, co se mezi námi přihodilo?
Tu ošklivou záležitost s vlky.
Nutit tě zabít to zvíře bylo kruté.
Občas jsme ale krutí, když jde o naše děti.
- Jak se má Sansa? - Líbí se jí tu.
To je ze Starků jediná.
Nezapře svou matku. Sever ji moc nepoznamenal.
- Proč jsi tady? - Mohla bych se tě zeptat na totéž.
Čeho si myslíš, že dosáhneš?
Král mě povolal, abych sloužil jemu i říši.
A to teď dělám, dokud neřekne jinak.
Nemůžeš ho změnit. Nemůžeš mu pomoct.
Bude si dělat, co chce, dělal to tak vždycky,
a ty se jen budeš snažit, abys po něm napravil škody.
Jestli je to má práce, tak to tak bude.
Ty jsi jen voják, mám pravdu? Přijímáš rozkazy a jdeš dál.
Teď už to začínám chápat.
Tvého staršího bratra naučili, jak se velí, a tebe poslouchat.
Současně mě i naučili zabíjet nepřátele, výsosti.
Mě taky.
Sedm požehnání vám všem, dobří lidé.
I tobě.
Chlapče! Chleba, maso a pivo. Rychle.
Dobrý nápad, staříku. Umírám hlady.
Zkrátíme si čekání písní?
To bych snad raději skočil do studny.
To je chyba, staříku, protože to je tvá poslední příležitost,
jestli jedeš na sever. Seveřani neznají jinou hudbu než vytí vlků.
Omlouvám se, pane, jsme plní. Nemáme jediný pokoj.
Mí lidé se vyspí ve stáji.
Co se mě týče, nevyžaduji velký pokoj.
Opravdu, pane. Nemáme nic.
Je nějaká možnost, jak to mohu napravit?
- Můžeš mít můj pokoj, pane. - To je ale chytrý člověk!
Teď bys mohla udělat jídlo, ne?
- Yorene, pojíš se mnou. - Ano, pane.
Lorde Lannistere! Mohl bych tě bavit, zatímco budeš jíst?
Mohu zazpívat o vítězství tvého otce v Králově přístavišti.
Nic by mi asi nezkazilo večeři víc.
Lady Stark, jaké neočekávané potěšení.
Mrzí mne, že jsem tě nezastihnul na Zimohradu.
Lady Stark!
Když jsem tu nocovala naposledy, byla jsem ještě Catelyn Tully.
Ty tam v rohu, je to černý netopýr Harrenhalu,
kterého vidím vyšitého na tvém kabátci?
Ano, má paní.
A je lady Whent skutečným a poctivým spojencem mého otce,
lorda Hostera Tullyho z Řekotočí?
Ano.
Rudý oř byl v Řekotočí vždy vítán.
Jonase Brackena můj otec počítá mezi své nejstarší
a nejvěrnější vazaly.
Náš pán je mu zavázán svou ctí.
Závidím tvému otci všechny ty skvělé přátele, lady Stark,
ale nechápu účel tvého konání.
Váš znak také dobře znám, dvojitá věž Freyů.
Jak se vede vašemu dobrému pánovi?
Lord Walder se má dobře, má paní. Požádal tvého otce, aby jej poctil
svou přítomností na 90. dni jeho jména. Má v úmyslu se znovu oženit.
Tento muž přišel do mého domu jako host
a tam zosnoval úkladnou vraždu mého syna, desetiletého chlapce.
Ve jménu krále Roberta a dobrých pánů, kterým sloužíte,
vás vyzývám, abyste se ho chopili
a pomohli mi vrátit se s ním na Zimohrad,
kde bude očekávat královu spravedlnost.
České titulky Petr Miklica SDI Media ČR 2011