IGRA PRESTOLOV
Mali gospod spet sanja.
Goste imamo. -Nikogar nočem videti. -Res ne?
Meni bi se zmešalo, če bi bil ves dan v sobi s to staro veščo.
Ne gre drugače. Robb čaka. -Nočem iti. -Jaz tudi ne.
Toda Robb je gospod Zimišča, zato ga moram ubogati.
Ti pa moraš ubogati mene. Hodor!
Hodor? -Pomagaj Branu po hodniku. -Hodor!
Pri prejšnjem obisku sem bil topleje pričakan.
Možje Nočne straže so tu dobrodošli. -Jaz pa ne, fant?
Noben fant nisem.
Medtem ko očeta ni tu, sem gospod Zimišča.
Potem se nauči gosposke olike.
Torej je res...
Živjo, Bran. Se spomniš, kaj se je zgodilo? -Ne spomni se tistega dne.
Čudno. -Zakaj ste tu?
Bi lahko tvoj očarljivi prijatelj pokleknil? Vrat me boli.
Poklekni, Hodor.
Rad jahaš? -Prej sem rad jahal.
Ne more več uporabljati nog. -Pa kaj?
Z dobrim konjem in sedlom lahko tudi kripelj jaha. -Nisem kripelj!
Potem jaz nisem pritlikavec. Moj oče bo vesel, ko bo to slišal.
Darilo imam zate. Daj to svojemu sedlarju. Drugo bo naredil on.
Konja je treba oblikovati po jahaču.
Začnite z enoletnim konjem. Naučite ga reagirati na uzde in dečkov glas.
Bom res lahko jahal? -Ja.
Na konju boš tako visok kot drugi.
Je to kakšna šala? Zakaj bi mu radi pomagali?
Ker me ganejo kriplji, pankrti in polomljene stvari.
Prijazni ste do mojega brata.
V Zimišču ste dobrodošli. -Prizanesite mi z lažno vljudnostjo.
Zunaj obzidja je kurbišče. Tam bom našel posteljo,
pa bova oba lažje spala.
Imate radi severnjaške riti? Če so vam všeč rdečelaske, zahtevajte Ros.
Si me prišel spremit, Greyjoy? Lepo od tebe.
Tvoj gospod ne mara Lannisterjev. -Ni moj gospod. -Seveda ne.
Kje je gospa Stark? Zakaj me ni ona pričakala?
Ne počuti se dobro. -Ni je tu, ne?
Kam je šla? -To, kje je moja gospa... -"Tvoja" gospa?
Tvoja vdanost svojim ječarjem je prav ganljiva.
Kaj misliš, kako bi se počutil Balon Greyjoy, če bi vedel,
da se je njegov edini preživeli sin spremenil v vazala?
Še se spomnim, kako je očetova flota gorela v Laniški luki.
Tvoji strici so to zakrivili.
Najbrž je bil lep prizor. -Ni lepšega od gorečih mornarjev.
Velika zmaga za tvoje. Škoda, da se je tako končalo.
Desetkrat več jih je bilo. -Torej je bil to neumen upor.
Tvoj oče je to verjetno dojel, ko sta umrla tvoja brata.
Zdaj pa si oproda svojih sovražnikov. -Previdno, Škrat.
Sem te užalil? Oprosti. Težko jutro je za mano.
Kakorkoli, ne obupuj. Moj oče je večno razočaran nad mano,
pa sem se naučil živeti s tem.
Tu imaš za eno premetavanje z Ros.
Potrudil se bom, da je ne izčrpam preveč.
Z levo nogo naprej. Dobro.
Obračaj se, ko udarjaš. Težo prenesi v udarec.
Sedmero pekel, kaj pa je to?
Še osmi pekel bo treba, da bi tegale zbasali noter.
Povej jim, kako ti je ime. -Samwell Tarly z Rogovega griča.
Od tam sem bil prej, ampak sem prišel nosit črnino.
Prišel nam je vse pojest.
Ne moreš biti hujši, kot si videti.
Rast, poglej, kaj zna.
Predam se! Prosim, nehajte. -Na noge! Poberi meč.
Udarjaj ga, dokler ne vstane.
Na jugu jim je zmanjkalo tatov in lopovov.
Zdaj nam pošiljajo svinje. -Jon! -Močneje ga udari!
Dovolj! Predal se je!
Očitno se je pankrt zaljubil.
Dobro, gospod Sneg, če hočete braniti svojo drago,
bomo vadili. Pridita sem.
Vi trije boste gotovo poskrbeli, da gospa Pujs zacvili.
Samo mimo pankrta morate.
Ste prepričani, da to hočete? -Ne.
Predam se!
Za danes smo končali. Pojdite očistit orožarno.
Za drugo rabo tako niste.
Dobro si se boril. -Pojdi k vragu!
Te je ranil? -Tudi huje je že bilo.
Lahko me kličeš Sam. Če hočeš.
Mama me kliče Sam... -Nič bolje ne bo. Moral se boš braniti.
Zakaj nisi vstal in se boril? -Hotel sem, ampak nisem mogel. -Zakaj ne?
Reva sem. Oče mi je to od nekdaj govoril.
Zid ni kraj za reve. -Prav imaš. Žal mi je.
Samo zahvaliti sem se ti hotel.
Prekleta reva. Videli so, da se pogovarjamo z njim.
Mislili bodo, da smo tudi mi reve. -Preneumen si za revo.
Ti pa si preneumen, da bi bil... -Povej že, preden mine poletje.
Vaes Dothrak, mesto konjevodij.
Kup blata. Blata, govna in šibja.
Ti divjaki ne zmorejo nič boljšega? -To je zdaj moj narod.
Ne govori jim divjaki. -Govoril jim bom, kot hočem, ker so moji.
To je moja vojska.
Khal Drogo usmerja mojo vojsko v napačno smer.
Lahko moj brat osvoji Sedem kraljestev,
če mu dajo vojsko Dothrakov?
Dothraki niso nikoli prečkali ozkega morja.
Bojijo se vode, ki je njihovi konji ne pijejo. -Pa če ga prečkajo?
Kralj Robert je dovolj nepremišljen, da bi se spopadel z njimi.
Toda njegovi svetovalci so drugačni. -Poznate te može?
Nekoč sem se boril ob njih. Davno.
Zdaj hoče Ned Stark mojo glavo. Pregnal me je z mojega posestva.
Sužnje ste prodajali. -Da.
Zakaj? -Brez denarja sem bil, imel pa sem drago ženo. -Kje je zdaj?
Nekje drugje. Z nekim drugim moškim.
Vaša milost... -Da, draga? -Kličejo vas Zadnji zmaj. -Tako je.
Po vaših žilah teče zmajeva kri. -Že mogoče.
Kaj se je zgodilo z zmaji? Menda so jih pogumni ljudje ubili.
Pogumni ljudje niso ubili zmajev, temveč so jih jezdili.
Na njih so prijahali iz Valyrije gradit največjo civilizacijo doslej.
V ognju največjega zmaja so skovali Železni prestol,
ki mi ga greje Prisvojitelj.
Meči poraženih...
Tisoče teh mečev so stopili kot sveče.
Od nekdaj sem si želela videti zmaja.
Najbolj od vsega. -Zakaj zmaja? -Ker lahko letijo.
Naj so kjerkoli, samo zamahnejo s krili in so drugje. Daleč.
Pa lahko ubijajo.
Če jih hoče kdo prizadeti, ga sežgejo.
Kot svečo.
Da, zelo bi me osrečilo, če bi videla zmaja.
Po petnajstih letih v kurbišču
te najbrž osrečuje tudi pogled v nebo. -Nisem bila zaprta.
Marsikaj sem videla. -Kaj pa? -Videla sem moškega iz Asshaija,
ki je nosil bodalo iz pravega zmajskega stekla.
Videla sem moža, ki menja obraz, kot drugi menjajo obleke.
In videla sem pirata, ki je nosil zlata, kolikor je bil težak,
njegova ladja pa je imela jadra iz pisane svile.
Si ga ti videl? -Pirata? -Ne, zmaja. -Nisem.
Zadnji je poginil mnogo let pred mojim rojstvom.
Veš, kaj pa sem videl? Njihove lobanje.
Visele so v prestolni sobani v Rdeči trdnjavi.
Ko sem bil majhen, me je oče vodil ob njih,
jaz pa sem našteval imena. Če sem vse uganil, sem dobil sladkorček.
Tisti najbližji vratom so se izlegli zadnji. Bili so zviti in zakrneli.
Njihove lobanje niso bile nič večje od pasjih.
Bolj ko sem se bližal prestolu, večje so bile.
Večje in večje.
Zmaji so bili Ghiscar, Valryon, Vermithrax, Essovius,
Archonei, Meraxes,
Vhaghar in Balerion Črni strah.
V njegovem ognju so sedem kraljestev zlili v eno.
Kaj se je zgodilo z lobanjami? -Ne vem.
Prisvojitelj jih je verjetno spremenil v prah in razsipal v veter.
Zelo žalostno.
Da.
Sem te kupil, da me razžalostiš? -Ne, vaša milost.
Da poučim vašo sestro.
Da jo naučiš, kako naj bo boljša ljubimka?
Misliš, da sem te kupil, da bi osrečila khala Droga?
Lepa moja neumnica. Nadaljuj.
Nekoč bo tam sedel tvoj mož in ti boš sedela poleg njega.
Nekega dne pa boš dvoru pokazala sina
in vsi gospodje Zahodnjega se bodo zbrali, da bi videli princa.
Pa če rodim punčko? -Rodila boš mnogo fantkov in punčk.
Kaj če bom rojevala samo punčke? -Ne skrbi za to.
Mama Jeyne Poole je imela pet hčerk. -Da. Ampak to ni zelo verjetno.
Kaj če se vseeno zgodi?
V tem primeru bi prestol prešel na mlajšega brata princa Joffreyja.
In vsi bi me sovražili. -Nihče te ne bi mogel sovražiti. -Joffrey me.
Neumnost! Zakaj to govoriš? Zaradi tistega s krvovolkovi?
Stokrat sem ti že rekla, da krvovolk ni... -Pusti to!
Se spomniš lekcij?
Kdo je zgradil Železni prestol? -Aegon Zavojevalec.
Kdo je zgradil Rdečo trdnjavo? -Maegor Okrutni.
Koliko let pa je trajalo... -Mojega deda in strica so ubili tu, ne?
Ubili so ju po ukazu kralja Aerysa. -Norega kralja.
Pravili so mu Nori kralj. -Zakaj so ju ubili?
Z očetom bi morala govoriti o tem.
Nikoli več nočem govoriti z njim. -Sansa...
V srcu boš našla moč, da odpustiš očetu. -Ne bom.
Turnir kraljeve Roke nam povzroča težave. -Kraljevi turnir.
Verjemite, kraljeva Roka noče sodelovati pri tem.
Imenujte ga, kot hočete, a v mesto se zliva ogromno ljudi.
Sinoči smo imeli pretepe, požar, tri napade z nožem
in pijansko konjsko dirko. -Grozno. -Če ne morete ohranjati miru,
mogoče potrebujemo boljšega poveljnika mestne straže.
Več mož potrebujem. -Dobili jih boste 50. Gospod Baelish bo plačal. -Res?
Če ste izbrskali denar za nagrado, ga boste tudi za stražo.
20 svojih stražarjev vam bom dal, dokler se drhal ne razide.
Hvala, kraljeva Roka. Dobro jih bomo izkoristili.
Prej ko bo konec, bolje bo. -Kraljestvu taki dogodki koristijo.
Velikašem dajo priložnost za slavo, narod pa si odpočije od skrbi.
Vsa gostišča so polna in kurbe komaj hodijo.
Turnir bo nedvomno mnogim napolnil žepe.
Če je to vse, gospodje...
Ta vročina.
V takšnih dnevih zavidam severnjakom poletni sneg.
Se vidiva jutri. -Hotel sem govoriti o Jonu Arrynu.
O gospodu Arrynu?
Njegova smrt je vse zelo užalostila. Jaz sem skrbel zanj,
ampak ga nisem mogel rešiti.
Bolezen ga je napadla zelo močno in hitro.
Dan pred smrtjo je bil v mojih sobanah.
Gospod Jon je pogosto prihajal k meni po nasvete. -Zakaj?
Že dolga leta sem veliki moister.
Kralji in kraljeve Roke hodijo k meni po nasvet od... -Kaj je hotel Jon?
Spraševal je o knjigi. -O kakšni knjigi?
Ne bi vas zanimala. Dolgočasna knjiga. -Ne...
Rad bi jo prebral.
"Rodoslovje in zgodovina velikih hiš Sedmih kraljestev
z opisi mnogoterih gospodov, blagorodnih gospa in njihovih otrok."
"Harkon Umber, prvi svojega imena,
rojen gospodu Hotherju Umberju in gospe Amaryllis Umber
v 183. letu po prihodu Aegona v Poslednjem ognjišču.
Modrih oči, rjavih las in svetle polti.
Umrl je v štirinajstem letu od ran, dobljenih v lovu na medveda."
Kot sem rekel, to je dolgočasno čtivo.
Vam je Jon Arryn povedal, zakaj hoče knjigo? -Ne. In nisem vprašal.
Jonova smrt... -Velika tragedija. -Vam je v zadnjih urah kaj rekel?
Nič pomembnega, gospod. Ampak nekaj je ponavljal.
"Seme je močno." Mislim, da je to govoril. -Seme je močno...
Kaj to pomeni? -Umirajoči um včasih blodi.
Čeprav poslednjim besedam dajejo težo,
so navadno toliko smiselne kot prve.
Ste prepričani, da je umrl zaradi bolezni? -Od česa pa?
Od strupa. -Strašna misel. Mislim, da to ni verjetno.
Kraljevo Roko so imeli vsi radi. Kateri moški bi si drznil...
Pravijo, da strup uporabljajo ženske. -Da.
Ženske, reve in evnuhi.
Ste vedeli, da je gospod Varys evnuh?
To vsi vedo. -Da. Seveda.
Kdo ve, kako se je takšen človek znašel v kraljevem svetu.
Precej časa sem vam vzel. -Niste. Velika čast je... -Hvala.
Ni me treba spremiti.
Syrio pravi, da lahko vodna plesalka ure stoji na prstu.
Po teh stopnicah bi lahko grdo padla.
Syrio pravi, da je vsaka bolečina lekcija, po lekcijah pa smo boljši.
Jutri grem preganjat mačke. -Mačke?
Syrio pravi... -Da jih mora preučevati vsak mečevalec.
Tihe so kot senca in lahke kot pero. Hiter moraš biti, da jih ujameš.
Glede tega ima prav. -Bo Bran, zdaj ko se je zbudil,
prišel živet z nami?
Najprej se mora okrepiti. -Vitez kraljeve straže hoče biti.
To zdaj ne more postati, ne? -Ne.
Ampak nekega dne bi lahko bil gospod utrdbe
ali sedel v kraljevem svetu.
Ali bo gradil dvorce kot Brandon Graditelj.
Sem jaz lahko gospa utrdbe?
Poročila se boš z velikim gospodom in vladala njegovemu gradu.
Tvoji sinovi bodo vitezi, princi in gospodje.
Ne.
To ni zame.
Zdravo.
Ser Alliser je rekel, da sem tvoj novi partner na straži.
Moram te opozoriti, da ne vidim dobro.
Pridi bliže ognju. Topleje je. -V redu je. Dobro sem. -Nisi.
Zebe te.
Ne maram višine.
Ne znaš se boriti, ne vidiš, bojiš se višine in verjetno vsega drugega.
Kaj delaš tu, Sam?
Na jutro mojega 18. goda je oče stopil k meni.
"Zdaj si skoraj moški," je rekel.
"Ampak nisi vreden moje zemlje in naslova.
Jutri boš oblekel črnino, se odrekel nasledstvu in krenil na sever.
Če tega ne boš naredil, bova odšla na lov.
In nekje v teh gozdovih se bo tvoj konj spotaknil,
ti pa boš padel iz sedla in umrl.
Vsaj tako bom rekel tvoji materi. To bi me najbolj osrečilo."
Me bo ser Alliser jutri spet silil, da se borim? -Da.
Nikoli ne bom boljši.
No, ne moreš biti slabši.
Menda berete dolgočasno knjigo. -Pycelle preveč govori.
Sploh ne neha. Poznate sera Hugha iz Dola?
Nič čudnega. Do nedavnega je bil le oproda Jona Arryna.
Skoraj takoj po smrti njegovega gospoda je postal vitez.
Zakaj so ga imenovali za viteza?
Zakaj mi to govorite? -Cat sem obljubil, da vam bom pomagal.
Kje je ser Hugh? Govoril bom z njim. -To ni pametno.
Vidite tistega fanta? Ena Varysovih ptičic je.
Pajek se zanima za vaše prihode in odhode.
Glejte, tisti tam je kraljičin.
Vidite tisto septnico, ki se pretvarja, da bere?
Je Varysova ali kraljičina? -Moja je.
Imate koga, ki mu popolnoma zaupate?
Da. -Modrejši odgovor bi bil "ne", gospod.
Temu svojemu vzornemu človeku diskretno pošljite sporočilo.
Naj on izpraša sera Hugha,
potem pa naj obišče nekega orožarja v mestu.
Živi v veliki hiši na Jekleni ulici. -Zakaj?
Povedal sem, da imam svoje opazovalce.
Menda so gospoda Arryna v tednih pred smrtjo
nekajkrat videli tam.
Gospod Baelish... Motil sem se, ko vam nisem zaupal.
Vaše nezaupanje je bila najmodrejša odločitev, odkar ste razjahali.
Ser Hugh?
-Ne vidite, da imam delo?
Prišel sem v imenu gospoda Eddarda Starka, kraljeve Roke.
Poveljnik njegove straže sem. -Nisem slišal vašega imena, ser...
Nisem vitez. -A tako. Jaz pa sem.
Pravi, da bo z veseljem osebno govoril z Roko.
"Vitez" je. -Vitez... Tu se šopirijo kot petelini.
Celo tisti, ki bitke niso niti okusili. -Ne bi smeli biti tu.
Kdo ve, kdo vse naju opazuje. -Naj opazujejo.
Bivša Roka me je nekajkrat obiskala, toda ne zaradi mojih uslug.
Kaj je hotel gospod Arryn? -Videti fanta. -Tudi jaz bi ga rad videl.
Kakor želite, gospod. Gendry!
Tu je. Za svoja leta je močen. Marljivo dela.
Pokaži kraljevi Roki čelado, ki si jo skoval.
Sijajno je izdelana. -Ni na prodaj. -To je kraljeva Roka!
Če hoče čelado... -Napravil sem jo zase.
Oprostite mu, gospod. -Nimam kaj.
O čem si govoril z gospodom Arrynom?
Samo vprašanja mi je zastavljal. -Kakšna vprašanja?
Najprej o mojem delu. O tem, kako tu ravnajo z mano.
Če mi je tu všeč. Potem je začel spraševati o moji materi.
O tvoji materi? -Kdo je bila, kako je bila videti.
Kaj si mu rekel? -Da je umrla, ko sem bil majhen.
Imela je svetle lase. Včasih mi je pela.
Poglej me.
Vrni se k delu, fant.
Če bo ta fant kdaj raje vihtel meče, kot jih koval,
ga pošljite k meni.
Ste kaj odkrili?
Pankrt kralja Roberta je.
Sporočilo za kralja od gospoda Starka.
Naj pustim...
Poslušaj. Slišiš?
Kaj misliš, koliko jih je notri z njim?
Ugani. -Tri. Štiri.
To rad počne, ko jaz stražim.
Sili me poslušati, kako žali mojo sestro.
Oprostite, gospod... -Vam moram kaj oprostiti?
Nekoč sva se že spoznala. -Res? Čudno, pozabil sem.
Med obleganjem Špika. Vse popoldne sva se borila skupaj.
Od takrat imaš brazgotino. -Da.
Greyjoy mi je skoraj iztaknil oko. -Zlobni podleži.
Radi imajo prelivanje krvi. -Na koncu ga niso več marali.
Tisto je bila prava bitka.
Se spomniš, ko se je Thoros iz Myra pognal naprej?
S svojim gorečim mečem? Tega se bom spominjal do smrti.
V Zimišču sem videl najmlajšega Greyjoyja.
Kot morski pes na gori je. -Theon. Dober fant je. -Dvomim.
Gotovo dišiš po robidnicah. Pridi, da te povoham.
Vam lahko pustim sporočilo gospoda Starka?
Ne služim gospodu Starku.
Kje si bil? -Na straži s Samom. -Princ Kotlet... Kje je?
Ni lačen. -Nemogoče.
Dovolj!
Sam ni nič drugačen od nas. Ni imel kam, zato je prišel sem.
Pri urjenju ga ne bomo več mučili.
Ne glede na to kaj reče Thorne. Naš brat je in ščitili ga bomo.
Res ste zaljubljeni, gospod Sneg.
Punce, delajte, kakor hočete, ampak če me Thorne pošlje na gospo Pujs,
si bom odrezal kos slanine.
Sama se nihče ne bo dotaknil.
Kaj čakaš?
Napadi ga!
Ti! Pridruži se!
Udari me.
Predam se!
Se ti zdi to smešno?
Ko ste z druge strani Zidu in sonce zahaja,
bi radi imeli ob sebi moškega ali cmeravega fantka?
To kurbo si poslala, da mi ukazuje? Njeno glavo bi ti moral vrniti.
Oprostite, khaleesi. Naredila sem, kar ste rekli. -V redu je.
Irri, odpelji jo. -Da, khaleesi.
Zakaj si jo udaril? -Kolikokrat ti moram reči,
da meni ne ukazuješ? -Nisem ti ukazovala.
Hotela sem te povabiti na večerjo. -Kaj je to? -Darilo.
To sem dala narediti zate. -Dothraške cunje!
Me zdaj celo oblačiš? -Prosim... -To smrdi po dreku. Kot vse!
Nehaj! -Bi rada, da sem eden od njih? Mi boš tudi lase spletla?
Nimaš pravice na kito. Še nikogar nisi premagal. -Ne odgovarjaj mi.
Konjevodjeva cipa si in zdaj si zbudila zmaja!
Sem khaleesi Dothrakov.
Sem žena velikega khala in v sebi nosim njegovega sina.
Še enkrat me udari,
pa boš ostal brez rok.
Vem, da nekateri častniki hodijo v kurbišče v Krtovem. -Ne dvomim.
Ni to malce nepošteno? Mi moramo zapriseči,
oni pa na skrivaj lazijo h kurbam. -Na skrivaj h kurbam?
Absurdno, ne? -Kaj?
Ne moremo braniti Zidu, če nismo v celibatu? Absurdno!
Nisem si mislil, da te bo to tako motilo. -Zakaj? Ker sem debel?
Ne. -Tudi meni so punce všeč, tako kot tebi.
Mogoče me ne marajo toliko...
Z nobeno nisem bil. Ti si jih imel verjetno na stotine.
Nisem.
Pravzaprav sem na istem kot ti. -To težko verjamem.
Nekoč je malo manjkalo. V sobi sem bil z nago punco, ampak...
Nisi vedel, kam naj ga daš? -Vem, kam se ga da.
Je bila stara in grda? -Mlada in čudovita.
Kurba po imenu Ros.
Kakšne lase je imela? -Rdeče. -Rdeči lasje so mi všeč.
Pa njene...
Bolje, da ne veš. -Tako dobre? -Še boljše.
Zakaj se nisi ljubil z Ros s popolnimi...
Kako mi je ime? -Jon Sneg. -Zakaj pa se pišem Sneg?
Ker si pankrt s severa. -Nikoli nisem spoznal mame.
Oče mi ni povedal njenega imena. Ne vem, ali je živa ali mrtva.
Ne vem, ali je plemkinja ali ribičeva žena.
Ali kurba.
Sedel sem v kurbišču, ko se je Ros slačila.
Ampak tega nisem mogel narediti.
Razmišljal sem, kaj bi bilo, če zanosi.
In rodi otroka. Še enega pankrta, ki se piše Sneg.
To ni dobro življenje za otroka.
Torej
le nisi vedel, kam naj ga daš.
Se zabavata?
Zdi se mi, da vaju zebe.
Malce hladno je. -Da. Čeprav gori ogenj in sta v hiši.
Še vedno je poletje. Se sploh spomnita prejšnje zime?
Koliko je minilo? Deset let?
Jaz se spomnim. -Je bilo v Zimišču neudobno?
Je bilo včasih hladno, čeprav so služabniki prižgali ogenj?
Sam prižigam svoj ogenj. -Pohvalno.
Zadnjo zimo sem pol leta preživel za Zidom.
Naloga naj bi trajala dva tedna.
Slišali smo, da bo Mance Rayder napadel Vzhodno stražo.
Šli smo ujet in izprašat njegove može.
Divježi, ki se borijo za Mancea Rayderja so krepki možje.
Krepkejši kot bosta kdaj vidva.
Svojo pokrajino poznajo bolje od nas in vedeli so, da se bliža nevihta.
Zato so se skrili v votline in čakali, da mine.
Nas je ujela na odprtem.
Veter je bil tako močen, da je ruval stara debla iz zemlje.
Če si snel rokavice, da bi scal, si zaradi mraza ostal brez prsta.
In bilo je temno kot v rogu.
Ne poznata mraza. Nihče od vaju.
Najprej so poginili konji. Nismo jih mogli hraniti in ogreti.
Konje je bilo lahko pojesti, ampak ko smo začeli mi padati...
To ni bilo lahko.
Morali bi imeti nekaj fantov, kot si ti.
Mehkih, debelih fantov.
Dva tedna bi nam trajal, pa še kosti za juho bi ostale.
Kmalu bomo dobili nove novince
in dodelili vaju bodo gospodu poveljniku.
Pravil vama bo 'mož Nočne straže'.
Bedaka sta, če mu bosta verjela. Fanta sta še.
In ko pride zima, bosta umrla.
Kot muhe.
Udarila sem ga. Udarila sem zmaja.
Vaš brat Rhaegar je bil zadnji zmaj.
Viserys je manjši od kačje sence. -Še vedno je zakoniti kralj.
Iskreno... Bi radi, da brat sedi na Železnem prestolu?
Ne.
Ampak raja ga čaka. Illyrio je rekel, da šivajo prapore
in molijo za njegovo vrnitev.
Raja moli za dež, zdravje in večno poletje.
Mar ji je za igre velike gospode. -Za kaj vi molite, ser Jorah?
Za dom. -Jaz tudi.
Moj brat nikoli ne bo zavzel Sedmih kraljestev.
Ne bi mogel voditi vojske, tudi če bi mu jo moj mož dal.
Nikoli naju ne bo pripeljal domov.
Sta golobčka sprta? -Oprostite...
Sansa, to je gospod Baelish. -Stari družinski prijatelj.
Že dolgo poznam tvojo mamo. -Zakaj te kličejo Mezinček? -Arya!
Ne bodo neolikana. -V redu je.
Ko sem bil otrok, sem bil zelo droben.
In prihajam iz kraja, ki se imenuje Prsti.
Izjemno domiseln vzdevek.
Že dneve sedim tu.
Začnite turnir, preden se uščijem v hlače!
Pri bogovih, kdo je to? -Ser Gregor Clegane. Kličejo ga Vršac.
Starejši brat Psa. -Pa njegov nasprotnik? -Ser Hugh iz Dola.
Oproda gospoda Jona Arryna je bil. Pravkar je postal vitez.
Da, dovolj pompa! Začnite že!
Ni tisto, kar ste pričakovali?
Vam je kdo povedal zgodbo o Vršacu in Psu?
Ljubka zgodba o bratski ljubezni.
Pes je bil mladič. Imel je kakšnih šest let.
Gregor je starejši. Bil je že velik fant z določenim slovesom.
Nekateri srečneži se rodijo nadarjeni za nasilje.
Nekega večera je Gregor zalotil brata,
kako se poleg ognja igra z igračo. Z Gregorjevo igračo.
Z lesenim vitezom. Gregor ni izustil niti besede.
Brata je pograbil za vrat in njegov obraz potisnil v razžarjeno oglje.
Držal ga je, deček pa je vpil, ko se mu je obraz topil.
Malo ljudi pozna tu zgodbo. -Nikomur je ne bom povedala. Obljubim.
Raje ne. Če Pes sliši, da kdo to samo omeni,
vas niti vsi vitezi mesta ne bi rešili.
Gospod, njena milost, kraljica.
Vaša milost... -Zamujate svoj turnir.
Če nosi moje ime, še ne pomeni, da je moj.
Čas je, da pustiva za sabo, kar se je zgodilo na poti.
Zoprnijo s krvovolkoma. Zahteva, da ubijete krvovolka, je bila pretirana.
Toda včasih pretiravamo, ko gre za naše otroke.
Kako je Sansa? -Tu ji je všeč. -Od Starkovih je samo njej tu všeč.
Mami je podobna. V njej ni veliko severa. -Kaj počnete tu?
To bi lahko jaz vprašala vas. Kaj bi radi dosegli?
Kralj me je povabil, da služim njemu in deželi.
To bom počel, dokler ne reče drugače.
Ne morete ga spremeniti ali mu pomagati.
Delal bo, kar bo hotel. Kot vedno.
Vi pa boste popravljali škodo. -Če je to moje delo, bom.
Zgolj vojak ste, ne? Prejemate ukaze in jih izvršujete.
Jasno. Vašega starejšega brata so učili, da vodi, vas pa, da sledite.
Učili so me tudi, da ubijam svoje sovražnike, vaša milost.
Mene tudi.
Sedem blagoslovov želim. -Tudi vam.
Poba! Kruha, mesa in piva! Hitro! -Sijajno, dedek. Lačen sem kot volk.
Vama kaj zapojem? -Raje se vržem v vodnjak.
Če greste na sever, je to zadnja priložnost.
Tam zgoraj poznajo samo tuljenje volkov.
Žal mi je, gospod, polni smo. -Moji možje bodo spali v hlevu.
Jaz pa ne potrebujem velike sobe. -Res nimamo prostora, gospod.
Ne morem tega nikakor spremeniti? -Lahko dobite mojo sobo.
Končno pameten človek!
Imate kaj hrane? Yoren, večerjaj z mano. -Da, gospod.
Gospod Lannister! Naj vas zabavam, medtem ko jeste?
Lahko pojem o zmagi vašega očeta.
To bi mi pokvarilo večerjo.
Gospa Stark, kako prijetno presenečenje!
Žal mi je, da vas nisem videl v Zimišču. -Gospa Stark...
Ko sem bila zadnjič tu, sem bila Catelyn Tully.
Vi, gospod...
Nosite črnega netopirja Harrendvora na svojem brezrokavniku? -Da, gospa.
Je gospa Whent vdana prijateljica mojega očeta,
gospoda Hosterja Tullyja iz Rečnjave? -Je.
Rdečega žrebca so vedno radi videvali v Rečnjavi.
Jonas Bracken je za mojega očeta
eden najstarejših in najzvestejših vazalov.
Moj gospod je počaščen.
Vašemu očetu zavidam prijatelje.
Ne razumem pa namena tega. -Tudi vaš grb poznam.
Freyeva stolpa dvojčka. Kako je vaš gospod, ser?
Gospod Walder je dobro.
Vašega očeta je povabil na svoj 90 god.
Še enkrat se namerava oženiti.
Ta človek je prišel v mojo hišo kot gost.
Vendar je poskušal ubiti mojega sina.
Desetletnega fantka.
V imenu kralja Roberta in dobrih gospodov, ki jim služite,
od vas zahtevam, da ga zgrabite
in mi ga pomagate vrniti v Zimišče,
kjer bo počakal na kraljevo pravico.
Prevod: Karmen Dobrila