IGRA PRESTOLA
Mali gospodar opet sanja.
Imamo posetioce. -Ne želim nikog da vidim. -Zaista?
Ja bih poludeo da sam čitav dan u sobi s ovim starim šišmišom.
Kako god, nemaš izbora. Rob čeka. -Ne želim da idem. -Ni ja.
Ali Rob je gospodar Zimovrela pa moram da ga slušam,
a ti moraš da slušaš mene. Hodore!
Hodor! -Pomozi Brenu da siđe u dvoranu. -Hodor!
Bio sam toplije dočekan tokom prošle posete.
Svi ljudi Noćne straže su dobro došli u Zimovrel. -Ali ne i ja, dečko?
Nisam ti ja dečko.
Ja sam gospodar Zimovrela dok otac nije tu!
Onda se nauči gostoljubivosti.
Znači, istina je.
Zdravo, Brene. Sećaš li se ičega što se dogodilo? -Ne seća se tog dana.
Neobično. -Zašto ste ovde?
Da li bi tvoj šarmantni prijatelj mogao da klekne? Vrat me boli.
Klekni, Hodore.
Da li voliš da jašeš? -Da. To jest, voleo sam.
Ne vlada sopstvenim nogama. -Pa šta?
S pravim konjem i sedlom i bogalj može da jaše. -Ja nisam bogalj!
Onda ja nisam kepec. Moj otac će biti radostan kad to čuje.
Imam poklon za tebe. Daj ovo svom sedlaru, on će uraditi ostalo.
Konj mora da se oblikuje prema jahaču.
Počnite sa ždrebetom i naučite ga da reaguje na uzde i dečakov glas.
Stvarno ću moći da jašem? -Hoćeš.
Na konju ćeš biti visok kao ostali.
Da li je ovo nekakva zamka? Zašto mu pomažeš?
Jer imam meko srce za bogalje, kopilad i slomljene stvari.
Bio si dobar prema mom bratu.
Gostoljubivost Zimovrela je vaša. -Poštedi me lažne ljubaznosti!
Van zidina je kupleraj. Tamo ću naći krevet
pa ćemo obojica mirnije spavati.
Volite severnjačke guzice? Ako volite riđe devojke, tražite Ros.
Došao si da me ispratiš, Grejdžoje? Lepo od tebe.
Tvoj gospodar ne voli Lanistere. -Nije mi gospodar. -Naravno.
Gde je ledi Stark? Zašto me nije dočekala?
Ne oseća se dobro. -Nije ovde, zar ne?
Kuda je otišla? -Boravište moje gospe... -"Tvoje" gospe?
Tvoja odanost tvojim tamničarima je dirljiva.
Reci mi kako bi se Belon Grejdžoj osećao da zna
da mu se jedini živi sin pretvorio u lakeja?
Još se sećam očeve flote kako gori u Lanisgradu.
Tvoji stričevi su krivi za to.
Sigurno je bio lep prizor. -Ništa lepše od mornara koji gore.
Velika pobeda za tvoje. Šteta kako je to završilo.
Bili smo nadjačani deset prema jedan. -Onda vam je pobuna glupa!
Tvoj otac je to verovatno shvatio kad su ti braća poginula.
A sad si štitonoša svojih neprijatelja. -Pažljivo, Bauče.
Uvredio sam te? Oprosti mi. Jutro je bilo teško.
Kako god, ne očajavaj. Ja sam stalno razočaranje svom ocu
i naučio sam da živim s tim.
Častim te sledećim rvanjem s Ros.
Nastojaću da je ne iscrpim previše.
Leva noga napred. Dobro.
Okreni se dok zamahuješ. Unesi svu težinu u udarac.
Šta je ono, sedam mi paklova?
Trebaće i osmi pakao za njega.
Reci im kako se zoveš. -Semvel Tarli iz Rožnog Brega.
Bio sam odatle, ali došao sam da obučem crno.
Došao je da odnese svu hranu.
Ne možeš da budeš gori nego što izgledaš.
Raste, proveri šta zna.
Predajem se! Molim vas, ne više! -Na noge! Digni mač.
Udaraj ga dok ne ustane.
Na jugu je ponestalo lovokradica i lopova.
Sad nam šalju svinje. -Džone! -Udari ga jače!
Dosta! Predao se!
Izgleda da nam se kopile zaljubilo.
Dobro, lorde Snežni, ako želite da branite svoju dragu,
neka nam to bude vežba. Vas dvojica.
Vas trojica ste dovoljni da naterate gospu Svinjče da zaskiči.
Treba samo da prođete pored kopileta.
Sigurno želite to? -Ne.
Predaja! Predajem se!
Gotovi smo za danas. Idite da čistite oružarnicu.
Za bolje od toga niste.
Dobro si se borio. -Nosi se!
Da li te je povredio? -Bilo je i gore.
Možeš da me zoveš Sem. Ako želiš.
Majka me zove Sem... -Neće biti lakše. Moraćeš da se braniš.
Zašto nisi ustao i borio se? -Hteo sam, ali nisam mogao. -Zašto?
Ja sam kukavica. Moj otac je to uvek govorio.
Zid nije mesto za kukavice. -Imaš pravo. Žao mi je.
Samo sam hteo da ti zahvalim.
Prokleta kukavica. Videli su nas da razgovaramo.
Misliće da smo i mi kukavice. -Ti si isuviše glup za kukavicu.
A ti si isuviše glup da budeš... -Reci brzo! Pre nego leto prođe.
Ves Dotrak, grad gospodara konja.
Gomila blata. Blata, govana i grančica.
To je najbolje što ovi divljaci mogu? -Oni su sada moj narod.
Ne zovi ih divljacima. -Zvaću ih kako želim jer su moji.
Ovo je moja vojska.
Kal Drogo predvodi moju vojsku u pogrešnom pravcu.
Ako mom bratu daju vojsku Dotraka,
može li da osvoji Sedam kraljevstava?
Dotraki nisu nikad prešli Usko more.
Boje se vode koju njihovi konji ne piju. -Ali ako pređu?
Kralj Robert je dovoljno nagao da se sukobi s njima,
ali njegovi savetnici su drugačiji. -A vi znate te ljude?
Nekad sam se borio uz njih. Davno.
Sad Ned Stark želi moju glavu. Oterao me je s moje zemlje.
Prodavao si roblje. -Da.
Zašto? -Nisam imao novca i imao sam skupu ženu. -A gde je sad?
Na drugom mestu. S drugim muškarcem.
Vaša Milosti. -Da, draga? -Zovu vas poslednjim zmajem. -Zovu.
Venama vam teče zmajeva krv. -Sasvim moguće.
Šta se dogodilo zmajevima? Rekli su mi da su ih hrabri ljudi ubili.
Hrabri ljudi nisu ubili zmajeve, nego su ih jahali.
Došli su na njima iz Valirije kako bi izgradili najveću civilizaciju ikad.
A vatrom najvećeg zmaja iskovan je Gvozdeni presto
koji mi Uzurpator greje.
Mačevi poraženih.
Na hiljade njih je otopljeno poput sveća.
Oduvek sam želela da vidim zmaja.
Ništa ne bih radije videla. -Zaista? Zašto zmajeve? -Mogu da lete.
Gde god da su, samo zamahnu krilima i drugde su. Daleko.
I mogu da ubijaju.
Spale bilo koga ili bilo šta što želi da im naudi.
Kao sveće.
Da, veoma bi me usrećilo da vidim zmaja.
Posle 15 godina u kupleraju,
mislim da te i pogled na nebo usrećuje. -Nisam bila zatvorena.
Videla sam svašta. -Šta? -Videla sam čoveka iz Ašaija
koji je nosio bodež od pravog zmajskog stakla.
Videla sam čoveka koji menja lice kao što drugi menjaju odeću.
I videla sam gusara koji je nosio zlata koliko je bio težak,
a čiji je brod imao jedra od obojene svile.
Jesi li ga ti video? -Gusarski brod? -Zmaja? -Nisam.
Poslednji je umro mnogo godina pre mog rođenja.
Ali reći ću ti što sam video. Njihove lobanje.
Visile su u prestonoj dvorani u Crvenoj tvrđavi.
Kad sam bio mali, otac bi me vodio uz njih
i ja bih mu recitovao imena. Dobio bih slatkiš kad bih sve pogodio.
Oni najbliži vratima su se izlegli poslednji i bili su krivi i kržljavi.
Lobanje su im bile nalik psećim.
Kako bih se približavao prestolu, postajale su veće.
I veće. I veće.
Bili su Giskar, Valrion, Vermitraks, Esovijus,
Arkonej, Meraksis,
Vejgar i Balerion Užasni
u čijoj je vatri Sedam kraljevstava pretvoreno u jedno kraljevstvo.
Šta se dogodilo s lobanjama? -Ne znam.
Uzurpator ih je verovatno pretvorio u prah i prosuo u vetar.
To je jako tužno.
Jeste.
Zašto sam te kupio? Da me rastužuješ? -Ne, Milosti.
Da naučim vašu sestru.
Da je naučiš kako da bude bolja ljubavnica?
Misliš da sam te kupio kako bi usrećila Kala Droga?
Moja lepa glupačo. Hajde, nastavi.
Jednog dana će tu sedeti tvoj muž, a ti ćeš sedeti uz njega.
A jednog dana ćeš kraljevskoj sviti predstaviti sina
i svi knezovi Vesterosa će se okupiti da vide princa.
Šta ako rodim devojčicu? -Rodićeš mnogo dečaka i devojčica.
A šta ako rodim samo devojčice? -Ja ne bih brinula o tome.
Majka Džejn Pul je imala pet kćerki. -Da. Ali to nije verovatno.
Ali šta ako se dogodi?
U tom slučaju bi presto pripao mlađem bratu princa Džofrija.
I svi bi me mrzeli. -Tebe niko ne može da mrzi. -Džofri me mrzi.
Glupost! Zašto to govoriš? Zbog onog s vukovima?
Već sam ti sto puta rekla da jezovuk nije... -Umukni o tome!
Sećaš li se lekcija?
Ko je napravio Gvozdeni presto? -Egon Osvajač.
A ko je izgradio Crvenu tvrđavu? -Megor Okrutni.
A koliko je godina trebalo... -Moj deda i stric su ubijeni ovde, zar ne?
Ubijeni su po naređenju kralja Erisa. -Ludog kralja.
Poznatog kao Ludi kralj. -Zašto su ubijeni?
Trebalo bi da o tome razgovaraš s ocem.
Ne želim da razgovaram s njim. Ikada! -Sansa.
Pronaći ćeš način da oprostiš ocu. -Neću.
Nevolje nam pravi turnir u čast desnice. -Kralja.
Uveravam vas da desnica ne želi da učestvuje u tome.
Zovite ga kako hoćete, ali grad je pun i svakim danom dolazi još ljudi.
Sinoć smo imali tuču, požar, tri napada nožem
i konjsku trku pijanaca. -Grozno. -Ako vi ne možete da održite mir,
možda nam treba neko bolji da vodi Gradsku stražu.
Treba mi još ljudi. -Dobićete 50. Knez Beliš će platiti. -Da?
Pronašao si novac za nagradu, naći ćeš i za stražu.
Daću vam i 20 svojih stražara dok se rulja ne raziđe.
Hvala, lorde desnico. Biće dobro upotrebljeni.
Što pre ovo bude gotovo, to bolje. -Kraljevstvu koriste takvi događaji.
Velikima pružaju priliku za slavu, a malima predah od nevolja.
Sve krčme su pune, a kurve jedva hodaju.
Siguran sam da turnir mnogima koristi.
Ako je to sve, gospodo...
Ova vrućina...
U ovakvim danima zavidim severnjacima na letnjem snegu.
Do sutra. -Nadao sam se da ćemo razgovarati o Džonu Erinu.
Lordu Erinu?
Njegova smrt nas je sve rastužila. Ja sam se brinuo za njega,
ali nisam mogao da ga spasim.
Bolest ga je napala jako žestoko i brzo.
Bio je u mojim odajama samo dan pre smrti.
Lord Džon mi je često dolazio po savete. -Zašto?
Velemeštar sam već dugo godina.
Kraljevi i desnice mi dolaze po savete od... -Šta je Džon želeo?
Došao je da se raspita o knjizi. -Knjizi? Kakvoj?
Bojim se da vas ne bi zanimala. Glomazna je to knjiga. -Ne.
Voleo bih da je pročitam.
"Poreklo i istorija velikih kuća Sedam kraljevstava,
s opisima mnogih lordova, plemenitih gospi i njihove dece."
"Harkon Amber, prvi svog imena,
rođen od lorda Hotera Ambera i ledi Amarilis Amber
u 183. godini nakon Egonovog dolaska, u Poslednjem ognjištu.
Plavih očiju, smeđe kose i svetlog tena.
Umro u četrnaestoj godini od rana zadobijenih u lovu na medveda."
Kao što sam rekao, teška je to knjiga.
Da li vam je Džon Erin rekao šta želi s knjigom? -Nije i nisam pitao.
Džonova smrt... -Tragedija. -Je li vam išta rekao u poslednjim satima?
Ništa važno, lorde. Ali ponavljao je nešto.
"Seme je jako." Mislim da je to govorio. -"Seme je jako."
Šta to znači? -Um na samrti može da odluta.
Uprkos tome što im se pridaje težina,
poslednje reči su obično smislene koliko i prve.
Sigurni ste da je umro od prirodne bolesti? -Od čega bi drugog?
Otrova. -Strašna pomisao. Mislim da to nije verovatno.
Desnicu su svi voleli. Kakav muškarac bi se usudio...
Kažu da je otrov žensko oružje. -Da.
Žena, kukavice i evnuha.
Jeste li znali da je lord Varis evnuh?
To svi znaju. -Da. Naravno.
Kako se takva osoba našla u Kraljevom veću, nikad neću znati.
Oduzeo sam vam dosta vremena. -Niste. Velika je čast... -Hvala.
Sam ću izaći.
Sirio kaže da plesač po vodi može satima da stoji na prstu.
Težak je pad niz ove stepenice.
Sirio kaže da je svaki bol lekcija, a od svake lekcije si bolji.
Sutra ćemo da lovimo mačke. -Mačke?
Sirio kaže... -Kaže da svaki mačevalac treba da ih proučava.
Tihe su kao senka i lake kao pero. Moraš da budeš brz da ih uhvatiš.
Ima pravo. -Sad kad se Bren probudio,
hoće li da dođe da živi s nama?
Prvo mora da vrati snagu. -Želi da bude vitez Kraljeve garde.
Sad ne može, zar ne? -Ne.
Ali jednog dana bi mogao da bude gospodar utvrđenja
i sedeće u Kraljevom veću.
Ili će dizati zamkove kao Brendon Graditelj.
Mogu li ja da budem gospodarica utvrđenja?
Udaćeš se za lorda i vladaćeš njegovim zamkom.
Tvoji sinovi će biti vitezovi, prinčevi i lordovi.
Ne.
To nije za mene.
Zdravo.
Ser Aliser je rekao da sam ti novi partner na straži.
Moram da te upozorim da ne vidim baš dobro.
Dođi bliže vatri. Toplije je. -U redu je. Dobro mi je. -Nije.
Smrzavaš se.
Ne volim visoka mesta.
Ne možeš da se boriš. Ne vidiš. Bojiš se visina i verovatno svega ostalog.
Šta radiš ovde, Seme?
Na moj 18. imendan, ujutro mi je došao otac.
"Skoro si muškarac", rekao je.
"Ali nisi dostojan moje zemlje i titule.
Sutra ćeš obući crno, odreći se nasledstva i krenućeš na sever.
Ako to ne uradiš, onda idemo u lov.
I negde u ovim šumama tvoj konj će se saplesti,
a ti ćeš pasti iz sedla i poginućeš.
Ili ću barem tako reći tvojoj majci. Ništa mi ne bi bilo draže."
Ser Aliser će me terati da se sutra opet borim, zar ne? -Hoće.
Nikad neću biti bolji.
Pa, gori ne možeš biti.
Čujem da čitate dosadnu knjigu. -Piseli previše priča.
Nikad ne prestaje. Znate li Ser Hjua od Dola?
Nije ni čudo. Do nedavno je bio štitonoša Džona Erina.
Postao je vitez skoro odmah posle smrti svog gospodara.
Zašto su ga proglasili vitezom?
Zašto mi to govorite? -Obećao sam Ket da ću vam pomoći.
Gde je ser Hju? Razgovaraću s njim. -Izuzetno loša ideja.
Vidite li onog dečaka? Jedna od Varisovih ptičica.
Pauk se zainteresovao za vaše dolaske i odlaske.
Gledajte, onaj pripada kraljici.
A vidite li onu septu koja se pretvara da čita?
Varisova ili kraljičina? -Ne. Moja je.
Imate li u službi nekoga kome u potpunosti verujete?
Da. -Mudriji odgovor je "ne", lorde.
Diskretno pošaljite poruku tom svom div-junaku.
Neka on ispita ser Hjua,
a posle toga neka poseti jednog oružara u gradu.
Živi u velikoj kući na vrhu Čelične ulice. -Zašto?
Rekao sam da imam svoje posmatrače.
Moguće je da su tu više puta videli lorda Erina
nekoliko nedelja pre njegove smrti.
Lorde Beliš. Možda sam grešio što vam nisam verovao.
To je bila najpametnija stvar koju ste uradili otkad ste sjahali s konja.
Ser Hju?
-Zar ne vidiš da sam zauzet?
Ovde sam u ime lorda Edarda Starka, Kraljeve desnice.
Ja sam kapetan njegove garde. -Nisam čuo vaše ime. Ser...
Nisam vitez. -Shvatam. Ali ja jesam.
Rado će lično razgovarati s desnicom.
On je "vitez". -Vitez. Kočopere se ovde kao petlovi.
Čak i oni koji nisu okusili bitku. -Ne bi trebalo da budete ovde.
Ko zna čije sve oči gledaju. -Neka gledaju.
Desnica mi je nekoliko puta došao u posetu, ali nije tražio moje usluge.
Šta je želeo lord Erin? -Želeo je da vidi momka. -I ja to želim.
Kako želite, lorde. Džendri!
Evo ga. Jak je za svoje godine. I vredan.
Pokaži desnici onu kacigu koju si iskovao.
Ovo je dobar rad. -Nije na prodaju. -Ovo je Kraljeva desnica!
Ako želi kacigu... -Napravio sam je za sebe.
Oprostite mu, gospodaru. -Nemam šta.
O čemu si razgovarao s lordom Erinom?
Samo mi je postavljao pitanja. -Kakva pitanja?
Isprva o mom poslu. Kako postupaju sa mnom ovde.
Da li mi se sviđa ovde. Onda je počeo da se raspituje o mojoj majci.
Tvojoj majci? -Ko je bila, kako je izgledala.
Šta si mu rekao? -Da je umrla kad sam bio mali.
Imala je plavu kosu. Ponekad mi je pevala.
Pogledaj me.
Vrati se poslu, momče.
Ako dođe dan da radije poželi da koristi oružje nego da ga pravi,
pošalji ga meni.
Pronašli ste nešto?
Kopile kralja Roberta.
Poruka za kralja od lorda Starka.
Da odem?
Slušaj! Čuješ li?
Šta misliš, koliko ih je unutra s njim?
Pogodi. -Tri. Četiri.
Voli to da radi dok sam na dužnosti.
Tera me da slušam dok mi vređa sestru.
Oprostite, gospodaru... -Zar nešto moram da vam oprostim?
Već smo se upoznali. -Jesmo? Čudno, zaboravio sam.
Tokom opsade Pajka. Borili smo se zajedno celo popodne.
Tu si zaradio ožiljak. -Da.
Grejdžoj mi je skoro iskopao oko. -Gadni gadovi.
Vole krvoproliće. -Na kraju ga više nisu voleli.
To je bila prava bitka.
Sećaš se kad je Toros od Mira jurnuo preko bedema?
Sa svojim plamtećim mačem? Toga ću se sećati do smrti.
Video sam najmlađeg Grejdžoja u Zimovrelu.
Kao morski pas na planini. -Teon. Dobar dečko. -Sumnjam.
Sigurno mirišeš na kupine. Dođi da pomirišem!
Mogu li da vam ostavim poruku od lorda Starka?
Ne služim lordu Starku!
Gde si bio? -Na straži sa Semom. -Princ Svinjska šnicla. Gde je?
Nije bio gladan. -Nemoguće!
Dosta!
Sem nije drugačiji od nas. Nije imao kuda i došao je ovamo.
Nećemo ga više povređivati na obuci.
Bez obzira šta Torn kaže. Brat nam je i štitićemo ga.
Zaista ste zaljubljeni, lorde Snežni!
Vi, curice, radite šta hoćete, ali ako me Torn pošalje na ledi Svinjče,
odseći ću dobro parče slanine.
Niko neće taći Sema.
Šta čekaš?
Napadni ga!
Ti! Ulazi!
Udari me!
Predajem se!
Misliš da je ovo smešno?
Kad ste s druge strane Zida i sunce zalazi,
želite li muškarca uz sebe ili plačljivog dečaka?
Šalješ ovu kurvu da mi zapoveda? Trebalo je da ti pošaljem njenu glavu!
Oprostite mi, kalisi. Učinila sam šta ste rekli. -U redu.
Iri, odvedi je. -Da, kalisi.
Zašto si je udario? -Koliko puta moram da ti kažem
da ti ne naređuješ meni? -Nisam ti naređivala.
Želela sam da te pozovem na večeru. -Šta je ovo? -Poklon.
Napravila sam to za tebe. -Dotračke krpe!
Sad ćeš i da me oblačiš? -Molim te. -Ovo smrdi na đubrivo. Sve!
Prestani! -Želiš da budem jedan od njih? Zar ćeš i kosu da mi pleteš?
Nemaš pravo na pletenicu. Nisi još nikoga pobedio. -Ne odgovaraj mi.
Ti si konjovođina kurva i sad si probudila zmaja!
Ja sam kalisi Dotraka.
Ja sam žena Velikog Kala i nosim njegovog sina u sebi.
Sledeći put kad digneš ruku na mene,
biće poslednji put da imaš ruke.
Znam da neki oficiri idu u kupleraj u Krtogradu. -Ne sumnjam.
Zar to nije nepravedno? Mi moramo da položimo zakletvu,
a oni se iskradaju do kurvi sa strane? -Kurve sa strane?
Apsurdno, zar ne? -Šta?
Ne možemo da branimo Zid osim ako nismo u celibatu? Apsurdno!
Nisam mislio da će ti to toliko smetati. -Zašto? Jer sam debeo?
Ne. -I ja volim devojke isto kao i ti.
Možda one ne vole mene kao ja njih.
Nisam bio ni sa jednom. Ti si verovatno imao stotine.
Nisam.
Zapravo, isto je kao s tobom. -Teško mi je da verujem u to.
Bio sam blizu jednom. Bio sam u sobi s golom devojkom, ali...
Nisi znao gde da ga staviš? -Znam gde se stavlja.
Je li bila stara i ružna? -Mlada i lepa.
Kurva zvana Ros.
Kakvu kosu je imala? -Riđu. -Volim riđu kosu.
A njene...
Ne želiš da znaš. -Tako su dobre? -Bolje.
Zašto nisi vodio ljubav sa Ros sa savršenim...
Kako se zovem? -Džon Snežni. -A zašto se prezivam Snežni?
Zato što si kopile sa severa. -Nikad nisam upoznao majku.
Otac mi nije rekao ni njeno ime. Ne znam je li živa ili mrtva.
Ne znam je li plemkinja ili ribareva žena.
Ili kurva.
Sedeo sam u kupleraju dok je Ros skidala odeću.
Ali nisam mogao.
Jer sam samo razmišljao o tome šta bi bilo da zatrudni.
I da rodi dete. Još jedno kopile zvano Snežni.
To nije dobar život za dete.
Dakle...
Nisi znao gde da ga staviš?
Zabavljate se?
Izgledate kao da vam je hladno.
Malo je hladno. -Da. A ovde je vatra i unutra ste.
Još je leto. Sećate li se uopšte prošle zime?
Koliko je prošlo? Deset godina?
Ja se sećam. -Je li bilo neprijatno u Zimovrelu?
Je li ponekad bilo hladno bez obzira na vatre koje sluge zapale?
Ja sam palim svoju vatru. -Pohvalno.
Proveo sam šest meseci iza Zida tokom poslednje zime.
Zadatak je trebalo da traje dve nedelje.
Čuli smo da će Mans Rejder napasti Istočnu stražaru.
Otišli smo da uhvatimo i ispitamo njegove ljude.
Divljaci koji se bore za Mansa Rejdera su čvrsti ljudi.
Čvršći nego što ćete vi ikad biti.
Znaju svoju zemlju bolje od nas i znali su da se sprema oluja.
Zato su se sakrili u pećine i čekali da prođe.
Nas je uhvatila na otvorenom.
Vetar tako jak da je čupao stara stabla iz zemlje.
Ako bi skinuo rukavice da pišaš, ostao bi bez prsta od hladnoće.
A sve je bilo obavijeno tamom.
Ne znate šta je hladnoća. Niko od vas ne zna.
Konji su prvi umrli. Nismo imali dovoljno da ih hranimo i grejemo.
Bilo je lako pojesti konje, ali kad smo počeli da padamo i mi...
To nije bilo lako.
Trebalo je da imamo nekoliko momaka kao što ste vi, zar ne?
Meke, debele momke kao ti.
Trajao bi nam dve nedelje i još bi nam ostale kosti za supu.
Ubrzo ćemo dobiti nove regrute
i bićete dodeljeni lordu zapovedniku.
Zvaće vas muškarcima Noćne straže.
Ali budale ste ako mu poverujete. Još ste dečaci.
I kad zima dođe, umrećete.
Kao muve.
Udarila sam ga. Udarila sam zmaja.
Vaš brat Regar je bio poslednji zmaj.
Viseris je manji od senke zmije. -Ali još je zakoniti kralj.
Sad reci istinu. Želiš li da vidiš brata kako sedi na Gvozdenom prestolu?
Ne.
Ali narod ga čeka. Ilirio je rekao da šiju barjake
i mole za njegov povratak.
Narod moli za kišu, zdravlje i leto bez kraja.
Nije ih briga za igre velike gospode. -Za šta se vi molite, ser Džora?
Za dom. -I ja se molim za to.
Moj brat nikad neće povratiti Sedam kraljevstava.
Ne bi mogao da vodi vojsku ni ako mu je moj muž da.
Nikad nas neće odvesti kući.
Ljubavnička svađa? -Izvinite...
Sansa, ovo je lord Beliš. Znaju ga... -Stari porodični prijatelj.
Već dugo poznajem tvoju majku. -Zašto te zovu Maloprstić? -Arja!
Ne budi nepristojna! -U redu je.
Kad sam bio dete, bio sam sitan.
I dolazim iz kraja koji se zove Prsti.
To je neizmerno pametan nadimak.
Već danima sedim ovde!
Počnite turnir pre nego što se upišam u gaće!
Bogova mi, ko je to? -Ser Gregor Klegani. Zovu ga Planina.
Stariji brat Pseta. -A njegov protivnik? -Ser Hju od Dola.
Bio je štitonoša lorda Džona Erina. Daleko je dogurao.
Da, dosta pompe! Sredi ga!
Ovo niste očekivali?
Je li vam neko ispričao priču o Planini i Psetu?
Lepa priča o bratskoj ljubavi.
Pseto je bio štene. Imao je možda šest godina.
Gregor je bio stariji. Već je bio velik dečko i imao je reputaciju.
Neki srećkovići se rađaju s talentom za nasilje.
Jedne večeri je Gregor zatekao brata
kako se igra s igračkom pored vatre. Gregorovom igračkom.
Drvenim vitezom. Gregor nije izustio ni reč.
Samo je uhvatio brata za šiju i nabio mu lice u užareni ugalj.
Držao ga je, a dečak je vrištao dok mu se lice topilo.
Malo ljudi zna tu priču. -Neću nikome da je ispričam. Obećavam.
Nemojte. Ako Pseto čuje da ste to ikome spomenuli,
bojim se da vas ne bi spasli svi vitezovi Kraljeve Luke.
Lorde, njena Milost, kraljica.
Vaša Milosti. -Propuštate svoj turnir.
To što nosi moje ime ne znači da je moj.
Vreme je da ostavimo iza sebe ono što se dogodilo na putu.
Onu grozotu s vukovima. Bilo je previše terati vas da ubijete vuka.
Ponekad to radimo kad su u pitanju naša deca.
Kako je Sansa? -Sviđa joj se ovde. -Ona je jedini Stark kojem se sviđa.
Na majku je. Nema mnogo severa u njoj. -Šta radite ovde?
Ja bih to mogla da pitam vas. Šta želite da postignete?
Kralj me je zvao da služim njemu i zemlji.
To ću i da radim dok ne kaže drugačije.
Ne možete da ga promenite i pomognete mu.
Radi šta želi, kao i uvek.
A vi ćete kupiti ostatke za njim. -Ako je to moj posao, onda hoću.
Vi ste samo vojnik, zar ne? Primate naređenja i delate.
Ima smisla. Vašeg starijeg brata su učili da vodi, a vas da sledite.
Učili su me i da ubijam svoje neprijatelje, Milosti.
I mene.
Sedam blagoslova, dobri ljudi. -I vama.
Momče, hleba, mesa i piva! Brzo! -Sjajno, deda. Umirem od gladi!
Da otpevam nešto? -Radije bih se bacio u bunar.
Ako idete na sever, ovo je poslednja prilika.
Oni gore znaju samo za zavijanje vukova.
Oprostite, gospodaru. Puni smo. -Moji ljudi će spavati u staji.
A meni ne treba velika soba. -Zaista nemamo mesta, gospodaru.
Ne mogu to nikako da promenim? -Možete da dobijete moju sobu.
Eto pametnog čoveka!
Hrane imate? Jorene, večeraj sa mnom. -Da, gospodaru.
Lorde Lanister! Da vas zabavljam dok jedete?
Mogu da pevam o pobedi vašeg oca.
Ništa mi više ne bi upropastilo večeru.
Ledi Stark, kakvo neočekivano zadovoljstvo!
Žao mi je što vas nisam sreo u Zimovrelu. -Ledi Stark!
Kad sam poslednji put spavala ovde, još sam bila Kejtlin Tuli.
Vi, gospodine.
Je li to crni šišmiš Harendvora izvezen na prsluku? -Da, gospo.
A je li ledi Vent iskren i istinit prijatelj mog oca,
lorda Hostera Tulija od Brzorečja? -Jeste.
Crveni pastuv je rado viđen u Brzorečju.
Moj otac ubraja Džonosa Brekena
među najstarije i najodanije vazale.
Moj gospodar je počastvovan poverenjem.
Zavidim vašem ocu na blagorodnim prijateljima.
Ali ne vidim svrhu svega ovoga. -Znam i vaš grb.
Kule bliznakinje Freja. Kako je vaš gospodar, ser?
Lord Valder je dobro.
Tražio je vašeg oca da dođe na njegov 90. imendan.
Planira da uzme novu nevestu.
Ovaj čovek je došao u moj dom kao gost,
i tamo skovao plan da ubije mog sina,
desetogodišnjeg dečaka.
U ime kralja Roberta i dobrih lordova kojima služite,
tražim od vas da ga uhvatite
i pomognete mi da ga vratim u Zimovrel
da tamo čeka kraljevu pravdu.
Prevod: Aleksandra Rajković