IGRA PRESTOLA
"Pozvan na sud
da odgovara za zločine vazala Gregora Klegana, Planine.
Mora da dođe za dve nedelje ili će biti proglašen za neprijatelja Krune."
Jadan Ned Stark. Hrabar čovek, loša procena.
Glupo je što si ga napao.
Lanisteri se ne ponašaju kao budale.
Reći ćeš nešto pametno?
Hajde, reci nešto pametno.
Kejtlin Stark mi je otela brata.
Zašto je on još živ? -Tirion?
Ned Stark.
Jedan čovek se umešao. Probo mu je nogu
pre nego što sam mogao da ga dokrajčim.
Zašto je još živ? -Ne bi bilo čisto.
Čisto!
Previše brineš oko toga šta drugi misle o tebi.
Briga me šta drugi misle o meni. -To želiš da misle o tebi.
Istina je.
Ne smeta ti kad čuješ da ti iza leđa govore "Kraljeubica"?
Naravno da mi smeta. -Lava ne brine mišljenje ovaca.
Treba da ti budem zahvalan što je tvoja taština sprečila tvoju lakomislenost.
Daću ti pola naše vojske. 30.000 ljudi.
Odvešćemo ih do doma Kejtlin Stark
i podsetiti je da Lanisteri plaćaju svoje dugove.
Nisam znao da toliko ceniš život mog brata. -On je Lanister!
Možda je najmanji Lanister, ali je jedan od nas.
Svakim danom njegovog zatočeništva naše ime izaziva manje poštovanja.
Dakle, lava brine mišljenje... -To nije mišljenje, već činjenica!
Ako druga kuća može da drži u zatočeništvu nekog od nas,
onda više nismo kuća koje se drugi plaše.
Majka ti je mrtva. Ubrzo ću i ja umreti. I ti isto.
I tvoj brat i sestra i sva njena deca.
Svi ćemo biti mrtvi i trunućemo u zemlji.
Ali porodično ime će živeti. To je jedino što će preživeti.
Ne tvoja lična slava ili čast, već porodica!
Shvataš?
Blagosloven si sposobnostima koje mnogi nemaju.
Blagosloven si što pripadaš najmoćnijoj porodici u kraljevstvu.
Blagosloven si i mladošću. A šta si uradio s tim blagoslovima?
Služio si kao glorifikovani telohranitelj dvojici kraljeva.
Jedan je bio ludak, a drugi pijanac.
Budućnost porodice će biti određena za nekoliko meseci.
Možemo da uspostavimo dinastiju koja će trajati hiljadu godina,
ili možemo da nestanemo u ništavilu kao Targarjeni.
Moraš da postaneš čovek kakav je suđeno da budeš.
Ne sledeće godine. Ne sutra. Sada!
Boli vas.
Bilo mi je i gore, gospo. -Možda je vreme da odete kući.
Jug vam ne prija. -Znam istinu zbog koje je Džon Erin umro.
Stvarno, lorde Stark? Pozvali ste me da mi postavljate zagonetke?
Da li je to radio i ranije? -Džejmi bi ga ubio.
Moj brat je hiljadu puta vredniji od vašeg prijatelja. -Vaš brat?
Ili vaš ljubavnik?
Targarjeni su 300 godina venčavali brata i sestru da bi krv ostala čista.
Džejmi i ja smo više od brata i sestre. Delili smo utrobu.
Zajedno smo došli na svet i pripadamo zajedno.
Moj sin vas je video s njim.
Volite li svoju decu? -Svim srcem.
Ništa manje nego ja svoju.
I sva su Džejmijeva. -Hvala bogovima!
Kad Robert i ostavi kurve da se pijan dotetura u moju ložnicu,
zadovoljim ga drugačije. Ujutro se ničega ne seća.
Oduvek ste ga mrzeli. -Mrzela?
Obožavala sam ga. Sve devojke su maštale o njemu, ali bio je moj.
I kad sam ga konačno videla u Belarovoj septi,
onako jakog, oštrog i crnobradog, bio mi je to najsrećniji trenutak.
A kad se te noći pijan popeo na mene i uradio to malo što je mogao,
prošaputao mi je na uvo: "Lijena."
Vaša sestra je bila leš, a ja živa, a nju je više voleo nego mene.
Kad se kralj vrati iz lova, reći ću mu istinu.
Do tad morate da odete. Vi i vaša deca. Ne želim njihovu krv na rukama.
Idite što dalje možete i povedite što više ljudi možete.
Jer kuda god da odete, slediće vas Robertov gnev. -A moj gnev?
Trebalo je da uzmete kraljevstvo.
Džejmi mi je pričao o padu Kraljeve Luke.
Sedeo je na prestolu i oterali ste ga.
Trebalo je samo da se popnete uz stepenice. Jako tužna greška.
Napravio sam mnogo grešaka u životu, a to nije jedna od njih.
Ali jeste. Kad igrate igru prestola, pobeđujete ili umirete.
Trećeg nema.
Ne, ne, ne, ne!
Zar te to uče na severu?
I tebe? Odakle god da si. Znaš li koliko smešno zvučiš?
Razumete šta vam govorim? -Da, gospodaru.
Počnimo ispočetka.
Ti budi muškarac, a ti budi žena.
Hajde!
Polako.
Ne zavaravaš ih. Platili su te, znaju šta si.
Znaju da glumiš. Posao ti je da zaborave šta znaju.
A za to treba vremena. Treba polako da se uneseš u to.
Hajde, unesi se u to.
Osvaja te uprkos tvom otporu. Ovo počinje da ti se sviđa.
Želi da ti veruje. Uživa u svom kurcu otkako je počeo da se igra njime,
zašto ne bi i ti? Zna da je bolji od drugih muškaraca.
Oduvek je to znao, ali sada ima dokaz.
Toliko je dobar da u tebi dira nešto toliko duboko
što drugi nisu ni znali da postoji. Nadvladava tvoju vlastitu prirodu.
Zašto nam se ne pridružite, gospodaru?
Čuvam se za drugu. -Šta ne zna, ne može da joj naudi.
Glupa izreka. Ono što ne znamo, obično nas odvodi u smrt.
Sigurno je lepa. -Pa i nije. Ali je besprekorne loze.
Gospodar nam je zaljubljen. -Već godinama.
Većinu života. Igraj se s njenom zadnjicom! I ona je volela mene.
Bio sam njen družbenik.
Mogla je sve da mi kaže. Govorila mi je o konjima koje je volela.
Zamku u kom je želela da živi. Muškarcu za kog je želela da se uda.
O severnjaku s vilicom kao nakovanj.
Zato sam ga izazvao na dvoboj. Zašto da ne? Čitao sam priče.
Mali junak u pričama uvek pobeđuje velike zlikovce.
Na kraju mu nije ni dala da me ubije.
Rekla je: "On je samo dečak. Molim te, nemoj da mu naudiš."
Zato mi je poklonio lep ožiljak i onda su otišli. -Još su u braku?
Ne. On je poginuo pre venčanja. Ona je završila s njegovim bratom.
Još impresivnijim primerkom. Njega voli, na žalost.
Zašto ne bi? Ko može da se poredi s njim? On je tako...
Dobar.
Znaš šta sam naučio kad sam izgubio dvoboj?
Naučio sam da nikad neću da pobedim. Ne na takav način.
To je njihova igra s njihovim pravilima.
Neću da se borim s njima. Zajebaću ih.
To znam. To jesam.
I samo ako priznamo šta jesmo, možemo da dobijemo šta želimo.
A šta vi želite? -Sve, draga. Sve što postoji.
Sad se operite. Obe radite večeras.
Ti si zaista srećna devojka, znaš?
Tamo odakle sam ja, nema milosti prema zločincima.
Da je tamo neko kao ti napao malog lorda,
vezali bismo te na plaži za vreme oseke.
Ruke i noge bismo ti okovali za kočeve.
More bi ti se približavalo. Gledala bi kako ti se smrt polako približava.
Odakle dolazite? -Sa Gvozdenih Ostrva.
To je daleko? -Nikad nisi čula za Gvozdena Ostrva?
Veruj mi, ni ti nisi čuo odakle sam ja.
"Verujte mi, lorde."
Više ne živiš u divljini.
U civilizovanim zemljama bolje od sebe oslovljavaš po njihovoj tituli.
A to je? -Lord.
Zašto?
Zašto? Kako to misliš?
Moj otac je Belon Grejdžoj, lord od Gvozdenih Ostrva.
Kakve to veze ima s vama? Ako vam je otac lord,
kako i vi možete da budete lord? -Biću kad moj otac...
Dakle, sad niste lord. -Ne...
Zafrkavaš me? To radiš?
Ne razumem kako vi južnjaci radite stvari. -Ja nisam južnjak.
Potičeš južno od Zida. Za mene si južnjak.
Baš si bezočna drolja, zar ne? -Ne znam, gospodaru.
Ne znam šta znači "besočna".
Bezočna. To znači drska, bezobzirna.
Želiš li da se rešiš tog lanca?
Teone Grejdžoj!
Dama je naša gošća. -Mislio sam da je zatvorenica.
Da li to, po vašem iskustvu, isključuje jedno drugo?
Možda sledeći put neću biti tu. -Navikla sam na gore od njega.
Navikla sam na muškarce koji bi ga pojeli i njegovim kostima čačkali zube.
Zašto si došla ovamo? -Nisam nameravala da dođem ovamo.
Htela sam da odem dalje na jug. Što dalje na jug.
Pre nego što stigne duga noć. -Zašto? Čega se bojiš?
Postoje stvari koje spavaju danju, a love noću.
Sove i risovi... -Ne govorim o njima!
"Stvari" o kojima govoriš su nestale pre više hiljada godina.
Nisu nestale, starče. Spavale su.
A sad više ne spavaju.
Nedostaju mi devojke.
Ne razgovor. Nikad ne razgovaram s njima.
Samo ih gledam. Slušam kako se kikoću.
Tebi ne nedostaju devojke?
Jahači! Truba! Moramo da oglasimo trubu!
Zašto je sam?
Jedan znak za izvidnika koji se vraća, dva za divljake, tri za...
Nema jahača.
To je konj mog strica Bendžena!
Gde je moj stric?
Nede!
Robert! Lovili smo i vepar...
Trebalo je da provodim više vremena s tobom.
Da ti pokažem kako da budeš muškarac.
Nije trebalo da budem otac.
Idi, ne želiš da gledaš ovo.
Moja greška. Previše vina. Promašio sam.
Smrdi.
Smrad smrti. Nemoj misliti da ga ne osećam.
Vratio sam mu milo za drago. Zabio sam mu bodež u mozak.
Pitaj ih je li bilo tako. Pitaj ih!
Želim najveću pogrebnu gozbu koju je kraljevstvo videlo.
I želim da svi probaju vepra koji me je ubio.
Sad nas svi ostavite. Moram da razgovaram s Nedom.
Roberte, moj dragi... -Svi napolje!
Prokleta budalo. -Papir i mastilo su na stolu. Piši šta ti govorim.
U ime Roberta od kuće Barateona, prvog... Znaš kako ide.
Ubaci proklete titule. Proglašavam Edarda od kuće Stark... Titule...
Da služi kao regent i zaštitnik kraljevstva posle moje smrti.
Da vlada umesto mene dok moj sin Džofri ne stasa.
"... dok moj zakoniti naslednik..."
Daj mi to.
Daj to Veću kada umrem.
Reći će da sam bar to dobro uradio. Ovu jednu stvar.
Sad ćeš ti da vladaš. Biće ti mrsko više nego meni.
Ali bićeš dobar.
Devojka. Deneris.
Imao si pravo. Varis, Maloprstić, moj brat. Svi su bezvredni.
Niko mi nije rekao "ne" sem tebe. Samo ti.
Pusti je da živi. Zaustavi ih. Nije kasno. -Hoću.
I pomozi mom sinu, Nede. Učini da bude bolji od mene.
Učiniću sve da poštuje sećanje na tebe. -Sećanje na mene?
Kralj Robert Barateon. Ubila ga svinja.
Sad mi daj nešto za bol i pusti me da umrem.
Dajte mu makovo mleko.
Teturao je od vina. Naredio nam je da odstupimo, ali...
Izneverio sam ga. -Niko nije mogao da ga zaštiti od njega samog.
Pitam se, ser Baristane, ko je dao kralju toliko vina?
Njegov štitonoša. Iz kraljeve mešine.
Njegov štitonoša? Mladi Lanister?
Tako poslušan momak, pazio je da Veličanstvu ne ponestane osveženja.
Nadam se da milo momče ne krivi sebe.
Njegovo veličanstvo se predomislilo u vezi sa Deneris Targarjen.
Šta god da si utanačio, obustavi. Smesta.
Bojim se da su ptice već odletele. Devojka je već verovatno mrtva.
Pastuvu Koji Jaše Svet ne trebaju gvozdene stolice.
Prorečeno je da će Pastuv jahati na sve četiri strane sveta.
Svet se završava kod crnog mora. Nema konja koji će preći otrovnu vodu.
Zemlja ne prestaje kod mora. Ima mnogo tla iza mora.
Tlo gde sam ja rođena.
Ne tlo, nego zemlja. -Da, zemlja.
U Slobodnim gradovima ima na hiljade brodova. Drvenih konja koji...
Nećemo više o drvenim konjima i gvozdenim stolicama.
Nije to stolica, to je...
Presto.
Presto na kojem sedi kralj
ili kraljica.
Kralju ne treba stolica za sedenje.
Treba mu samo konj.
Pomozi da ga nateram da shvati. -Dotraci sve rade kada oni hoće.
Budite strpljivi, kalisi. Otići ćemo kući. Obećavam.
Znam da je moj brat bio budala,
ali bio je zakoniti naslednik Sedam kraljevstava.
Rekla sam nešto smešno? -Izvinite.
Vaš predak Egon Osvajač nije zauzeo kraljevine
jer je imao pravo na njih. Zauzeo ih jer je to mogao. -I imao je zmajeve.
Da, nekoliko zmajeva olakšavaju stvari. -Ne verujete u to.
Jeste li nekad videli zmaja? Verujem svojim očima i ušima.
To se dogodilo pre 300 godina. Ko zna šta se zapravo desilo.
Izvinite me. Idem do kapetana da vidim ima li pisma za mene.
Idem s vama. -Ne morate da se mučite.
Uživajte na pijaci. Uskoro ću vam se pridružiti.
Džora Andalski! Pauk šalje pozdrave i čestitke.
Kraljevsko pomilovanje. Sad možete kući.
Slatko crno!
Imam slatko crno iz Lisa, Volantisa i Senice!
Tiroška kruškovača! Andalsko kiselo!
Hoće li kalisi nešto da proba?
Imam slatko crno vino iz Dorna, moja gospo.
Jedan gutljaj i daćeš po meni ime svom detetu.
Moj sin već ima ime, ali probaću vaše letnje vino. Samo gutljaj.
Moja gospo, vi ste iz Vesterosa?
Imate čast da razgovarate s Deneris iz kuće Targarjena,
kalisi jahača i princezom Sedam Kraljevstava.
Princezo... -Ustanite! I dalje hoću da probam to vino.
Ovo? To su dornske pomije, nisu vredne princeze.
Imam suvo crno sa Senice. Nektar bogova.
Pokloniću vam burence. Kao poklon.
Činite mi čast. -Čast je samo moja.
U domovini se mnogi mole za vaš povratak.
Nadam se da ću vam se jednog dana odužiti.
Spusti to burence.
Nešto nije u redu? -Žedan sam. Otvori ga.
Vino je za kalisi, ne za takve kao ti. -Otvori ga.
Naspi. -Bio bi zločin piti ovako bogato vino,
a ne pustiti ga da diše. -Uradi kao što je rekao.
Biće princezina volja.
Slatko miriše, zar ne? Osećate li voće, ser?
Probaj ga, gospodaru, i reci mi da to nije najbolje vino
koje je ikad dotaklo vaš jezik.
Prvo ti.
Ja? Bojim se da nisam vredan plemenitog vina.
A i jadan je trgovac koji troši svoju robu. -Popićeš!
Dođite.
Došli ste nam kao odmetnici, lovokradice, silovatelji, ubice i lopovi.
Došli ste sami, u lancima,
bez prijatelja i bez časti.
Došli ste nam bogati i došli ste nam siromašni.
Neki od vas nose imena ponosnih kuća,
drugi imaju imena za kopilad ili ih uopšte nemaju.
Nije važno. Sve je to sada prošlost.
Ovde, na Zidu, svi smo jedna kuća.
Smeš da izgledaš srećno. Bićeš izvidnik.
Zar nisi to oduvek želeo? -Želim da pronađem strica.
Živ je negde tamo. Znam da jeste.
Da bar mogu da ti pomognem, ali nisam izvidnik.
Mene čeka život kućeupravitelja. -Časno je biti kućeupravitelj.
Nije baš. Ali ima hrane.
Ovde počinjete iznova.
Čovek iz Noćne straže živi za kraljevstvo.
Ne za kralja ili lorda, niti za čast ove ili one kuće,
niti za zlato ili slavu ili ljubav žene.
Već za kraljevstvo! I sve ljude koji u njemu žive!
Naučili ste reči zakletve.
Pažljivo razmislite pre nego što ih izgovorite.
Kazna za verolomstvo je smrt.
Večeras ćete ovde položiti zakletvu. U sumrak.
Da li se neko od vas klanja starim bogovima? -Ja, gospodaru.
Onda ćeš se zakleti pred drvetom-srcem, kao tvoj stric.
Da, gospodaru. -Pronaći ćeš čuvardrveće pola lige severno od Zida.
A možda i svoje bogove. -Gospodaru...
Mogu li da pođem i ja? -Da li se i kuća Tarlija klanja starim bogovima?
Ne, gospodaru. Imenovan sam pod svetlom Sedmoro.
Kao i moj otac i njegov otac.
Zašto hoćeš da se odrekneš bogova svog oca i svoje kuće?
Noćna straža je sada moja kuća.
Sedmoro mi nikad nisu odgovorili na molitve. Možda stari bogovi hoće.
Kako želiš, momče.
Sve smo vas raspodelili u redove,
prema našim potrebama i vašim snagama.
Halder, u graditelje. Pip, u kućeupravitelje.
Žabac, u graditelje. Gren, u izvidnike.
Semvel, u kućeupravitelje. Matar, u izvidnike.
Dareon, u kućeupravitelje. Balian, u izvidnike. Rast, u izvidnike.
Džon, u kućeupravitelje. Ranser, u graditelje.
Neka vas svi bogovi čuvaju.
Izvidnici, sa mnom! -Graditelji!
Semvele, pomagaćeš mi sa pticama i u biblioteci.
Pip, javićeš se Boenu Maršu u kuhinji.
Luk, javi se Jednookom Džou u štalama.
Dareone, šaljemo te u Istočnu Morobdiju.
Javi se Borkasu kad stigneš. Nemoj da komentarišeš njegov nos.
Džone Snežni, lord zapovednik Mormont je tražio
da mu budeš lični kućeupravitelj.
Da li ću mu služiti hranu i donositi vodu za kupanje? -Naravno.
Ložićeš vatru u njegovim odajama. Menjaćeš posteljinu i ćebad
i radićeš sve što lord zapovednik od tebe očekuje.
Smatrate me slugom? -Smatrali smo da si čovek iz Noćne straže,
ali smo se možda prevarili. -Mogu li da odem?
Ako želiš.
Džone! Čekaj! Zar ne vidiš šta rade? -Vidim osvetu ser Alisera.
Želeo je i dobio je! Kućeupravitelji su sluge!
Bolji sam mačevalac i jahač od bilo koga. Nije pošteno! -Pošteno?
Pevao sam plemiću u Žirdvoru
kad mi je rekao da mu pokažem đoku. Gurnuo sam ga
i rekao je da će mi odseći ruke zbog krađe.
Sad sam na kraju sveta i pevam starcima i govnarima kao ti.
Neću više videti porodicu. Više neću biti u ženi. Ne pričaj mi o poštenju.
Zar nisi uhvaćen zbog krađe sira za gladnu sestru?
Zar ću da pričam strancima kako je plemić hteo da me uhvati za đoku?
Možeš li da mi otpevaš pesmu, Pipe? Voleo bih da čujem pesmu.
Sad me slušaj. Starac je lord zapovednik Noćne straže.
Bićeš s njim danju i noću. Da, čistićeš mu odeću.
Ali ćeš mu i nositi pisma, pratićeš ga na sastancima,
bićeš mu štitonoša u bici. Sve ćeš znati. I bićeš deo svega.
I on te je lično tražio. Želi da te pripremi za zapovednika.
Samo sam oduvek želeo da budem izvidnik.
Ja sam oduvek želeo da budem čarobnjak.
Šta je? Ozbiljan sam.
Onda ćeš ostati i položićeš zakletvu sa mnom?
Lorde Stark! Trenutak!
Nasamo, ako može.
Proglasio vas je za zaštitnika kraljevstva. -Da. -Nju to neće zanimati.
Dajte mi sat vremena i mogu da vam okupim sto mačeva.
A šta da radim sa sto mačeva? -Napadnite!
Večeras, dok dvorac spava! Moramo da oduzmemo Džofrija majci.
Zaštitnik kraljevstva zna da onaj ko drži kralja drži kraljevstvo.
Svaki trenutak odlaganja je trenutak više da se Sersei pripremi.
Dok Robert umre, biće kasno za nas obojicu. -A Stanis?
Spašavate Sedam kraljevstava od Sersei i predajete ih Stanisu?
Čudno štitite kraljevstvo! -Stanis je vaš stariji brat.
Ne radi se o redu nasleđivanja! To nije bilo važno
kad ste se pobunili protiv Ludog kralja i nije važno sada.
Šta je najbolje za kraljevinu? Šta je najbolje za ljude kojima vladamo?
Svi znamo kakav je Stanis. Ne budi ni ljubav, ni odanost.
On nije kralj. Ja jesam!
Stanis je zapovednik. Vodio je ljude u rat. Dva puta!
Uništio je flotu Grejdžoja. -Dobar je vojnik. To znamo. I Robert je bio.
Recite mi nešto. Još verujete da su dobri vojnici dobri kraljevi?
Neću da okaljam Robertove poslednje sate krvoprolićem u njegovom dvoru
i izvlačim uplašenu decu iz njihovih kreveta.
Večeras ćete otploviti za Zmajkamen.
Ovo ćete dati u ruke Stanisu Barateonu.
Ne njegovom upravniku, niti njegovom zapovedniku straže,
niti njegovoj ženi.
Samo Stanisu lično. -Da, gospodaru.
Sad idite.
Lorde zaštitniče.
Kralj nema zakonitih sinova.
Džorfi i Tomen su kopilad Džejmija Lanistera.
Kad kralj umre... -Presto prelazi njegovom bratu Stanisu.
Tako izgleda. Osim... -Nema "osim". On je zakoniti prestolonaslednik.
To ništa ne menja. -Ne može do prestola bez vas.
Bilo bi mudro da mu ga ne date i prepustite ga Džofriju.
Imate li trunku časti?
Sad ste Kraljeva desnica i zaštitnik kraljevstva. Sva moć je vaša.
Vi samo treba da ispružite ruku i uzmete je.
Pomirite se s Lanisterima. Oslobodite Bauka.
Udajte kćerku za Džofrija. Imamo vremena da se rešimo Stanisa.
Ako Džofri počne da pravi nevolje, otkrićemo njegovu tajnu
i postavićemo lorda Renlija umesto njega. -Mi?
Treba vam neko s kim ćete deliti breme. Verujte mi,
moja cena će biti umerena. -To što predlažete je veleizdaja.
Samo ako izgubimo.
Kažete da se pomirim s Lanisterima.
Pokušali su da mi ubiju sina.
Samo s neprijateljima možemo da se mirimo. Zato se i zove pomirenje.
Ne. Neću to da uradim. -Znači, imaćemo Stanisa i rat. -Nema drugog izbora.
On je naslednik. -Zašto ste me pozvali?
Ne zbog moje mudrosti, očigledno.
Obećali ste Kejtlin da ćete mi pomoći.
Kraljica ima sto naoružanih ljudi.
Dovoljno da savlada moje preostale stražare. Trebaju mi Zlatni plaštevi.
Gradska straža ima 2000 ljudi i zakleli su se da će štititi kraljev mir.
Pogledajte se. Znate šta želite da učinim i da to mora da se učini.
Ali to nije časno i zato su vam se reči zaglavile u grlu.
Kad kraljica proglasi jednog kralja, a desnica drugog,
čiji će mir štititi Zlatni plaštevi? Koga će slušati?
Onoga ko ih plaća.
Čujte moje reči i budite svedoci moje zakletve.
Noć dolazi i moja straža počinje.
Neće se okončati do moje smrti.
Neću imati ženu, neću imati zemlje, neću imati dece.
Neću nositi krunu, niti ću steći slavu.
Živeću i umreću na dužnosti.
Ja sam mač u tami. Ja sam stražar na bedemima.
Ja sam štit koji brani kraljevstvo ljudi.
Zavetujem svoj život i svoju čast Noćnoj straži,
za ovu i sve noći koje slede.
Klekli ste kao deca.
Sad ustanite kao ljudi Noćne straže!
Bravo!
Šta to ima? -Dođi, Duše! Daj to ovamo.
Bogovi, smilujte se!
Šta će da mu urade?
Kad kalasara izjaše, vezaće ga za sedlo
i moraće da trči za konjem koliko može. -A kad padne?
Video sam kako je jedan čovek izdržao devet liga.
Kralj Robert još želi da me ubije. -Ovaj trovač je bio prvi, ne i poslednji.
Mislila sam da će me ostaviti na miru nakon bratove smrti.
Nikad vas neće ostaviti na miru.
Ubice će vas slediti do najtamnijeg Ašaija.
Ako otplovite do ostrva Baziliska,
njegovi špijuni će mu to reći. Nikad neće prestati da vas lovi.
Vi ste poslednji Targarjen.
Vaš sin će imati targarjensku krv i 40.000 jahača iza sebe.
Neće dobiti mog sina. -Neće dobiti ni vas, kalisi.
Meseče mog života. Jesi li povređena?
Džora Andalski, čuo sam šta ste uradili.
Odaberite kojeg god konja želite i vaš je.
Dajem vam ovaj poklon.
A mom sinu, Pastuvu Koji Će Uzjahati Svet,
takođe obećavam poklon.
Darivaću mu gvozdenu stolicu na kojoj je sedeo otac njegove majke!
Daću mu Sedam kraljevstava!
Ja, Drogo, uradiću to!
Odvešću kalasar na zapad, do kraja sveta,
i prejahaćemo na drvenim konjima preko crne slane vode
kao što nijedan kal nije pre mene.
Pobiću ljude u gvozdenim odelima i srušiću njihove kamene kuće!
Silovaću njihove žene, decu ću im uzeti za roblje
i dovešću njihove slomljene bogove u Ves Dotrak!
Tako se zaklinjem ja, Drogo, sin Barbov.
Kunem se pred Majkom planina i neka mi zvezde budu svedoci!
Nek mi zvezde budu svedoci!
Lorde Stark!
U redu je, pustite ga.
Lorde, kralj Džofri i regentkinja traže vaše prisustvo u prestonoj sali.
Kralj Džofri? -Kralj Robert je mrtav.
Neka mu bogovi daju odmora.
Sve je spremno. Gradska straža je vaša. -Dobro.
Hoće li nam se pridružiti lord Renli?
Bojim se da je lord Renli napustio grad.
Sat vremena pre zore projahao je kroz staru gradsku kapiju
sa ser Lorasom Tirelom i pedesetak stražara.
Poslednji put su viđeni kako galopiraju na jug.
Uz vas smo, lorde Stark.
Svi pozdravite njegovo veličanstvo,
Džofrija od kuća Barateona i Lanistera, prvog svog imena,
kralja Andala i Prvih ljudi, gospodara Sedam kraljevstava
i zaštitnika čitave zemlje.
Naređujem Veću da preduzme sve korake za moje krunisanje.
Hoću da budem krunisan za dve nedelje.
Danas ću prihvatiti zakletve na vernost mojih odanih savetnika.
Ser Baristane, mislim da niko prisutan ne sumnja u vašu čast.
Pečat kralja Roberta. Netaknut je.
Ovim se lord Edard Stark proglašava za zaštitnika kraljevstva
da vlada kao regent dok naslednik prestola ne postane punoletan.
Smem li da vidim to pismo, ser Baristane?
Zaštitnik kraljevstva?
Ovo je trebalo da predstavlja vaš štit, lorde Stark? Komad papira?
To su bile kraljeve reči. -Sad imamo novog kralja.
Lorde Edarde, poslednji put ste mi dali savete.
Dozvolite da uzvratim istom merom.
Pokloni se, moj gospodaru.
Pokloni se i zakuni se na vernost mome sinu
i dozvolićemo vam da odete u sivo bespuće koje nazivate domom.
Vaš sin nema pravo na presto. -Lažljivče!
Svojim rečima sami sebe osuđujete, lorde Stark.
Ser Baristane, uhvatite izdajnika.
Ser Baristan je dobar i odan čovek. Nemojte da mu naudite.
Mislite da je sam?
Ubijte ga! Ubijte ih sve, ja vam naređujem!
Zapovedniče, odvedite kraljicu i njenu decu u zatočeništvo.
Otpratite ih do odaja i tamo ih čuvajte pod stražom.
Vojnici straže!
Ne želim krvoproliće.
Recite ljudima da spuste mačeve i niko ne mora da umre.
Sad!
Zaista sam vas upozorio da mi ne verujete.
Prevod: Aleksandra Rajković