IGRA PRESTOLA
Levo visoko, levo nisko.
Desno nisko. Iskorak napred!
Ako nešto razbijete, septa će me ubiti...
Vaša sestra zna da odlazimo danas. Kako je mogla da zaboravi... -Nije.
S učiteljem plesa je svakog jutra. Uvek se vraća puna modrica.
Nespretna je. -Tišina!
Vrati se u sobu i zamandali vrata! Ne otvaraj ih nepoznatima!
Šta se događa? -Uradi kako sam ti rekla! Trči!
Desno!
Sad si mrtva! -Rekao si "desno", ali si napao sleva.
Sada si mrtva. -Samo zato što si lagao. -Moj jezik je lagao.
Moje oči su istinu vikale, ali ti to nisi videla. -Jesam!
Gledala sam... -Gledati ne znači i videti, mrtva devojčice.
Treba istinski videti. To je suština mačevanja.
Arja Stark, pođite s nama, otac želi da vas vidi.
Zašto lord Edard šalje Lanisterove ljude, a ne svoje?
Gledaj svoja posla, učitelju plesa. Ovo te se ne tiče.
Moj otac ne bi poslao tebe.
Ne moram s vama ako ne želim.
Uhvatite je! -Jeste li muškarci ili zmije kad pretite detetu?
Sklanjaj se, mali čoveče!
Ja sam Sirio Forel. -Strani gad!
A ti ćeš mi se obraćati s više poštovanja.
Ubijte Bravošanina! Donesite mi malu!
Arja, dete, danas smo s plesom završili. Idi ocu.
Voline proklete! -Idi, Arja. -Pođi sa mnom!
Beži! -Prvi mač Bravosa ne beži.
Šta kažemo bogu Smrti?
Ne danas.
Idi.
Ne danas.
Dalje od mene!
Reći ću ocu! Reći ću kraljici.
Šta misliš, ko me šalje?
Igla!
Eno je. -Šta ti hoćeš? -Tebe, vučice. Dođi!
Pusti me! Moj otac je lord. Nagradiće te.
Ona će me nagraditi. Kraljica!
Beži od mene!
Lorde Stark, sigurno ste žedni.
Varis? -Kunem vam se da nije otrovana.
Zašto nikad niko ne veruje evnuhu?
Nemojte toliko, lorde. Na vašem mestu bih čuvao ostatak.
Ljudi su ovde i pre umirali od žeđi.
Šta je s mojim kćerkama? -Izgleda da je mlađa pobegla.
Čak ni moje ptičice ne mogu da je nađu. -A Sansa?
Još je verena za Džofrija. Sersei će je držati uz sebe.
Ostatak vaše pratnje je mrtav, nažalost. Ne volim krv.
Gledao si kako mi kolju ljude i nisi prstom mrdnuo. -I opet bih tako.
Nisam imao oružje, oklop i bio sam okružen Lanisterima.
Kad me pogledate, da li u meni vidite heroja?
Koje ludilo vas je nateralo da kažete kraljici da znate istinu o Džofriju?
Ludilo milosrđa.
Da može da spasi decu. -Deca. Uvek nevini pate.
Nije vino ubilo Roberta. Ni vepar.
Vino ga je usporilo, a vepar rasporio.
Vaše milosrđe je ubilo kralja.
Verujem da znate da ste mrtav čovek, lorde Edarde?
Kraljica ne može da me ubije. Ket drži njenog brata.
Pogrešnog brata, nažalost. A i ostala je bez njega.
Dopustila je da joj Bauk klizne kroz prste.
Ako je to istina, onda mi presecite grkljan da završimo.
Ne danas.
Recite mi nešto, Varise. Kome zaista služite?
Kraljevstvu, lorde. Neko mora.
To je Odor. Bez sumnje.
Drugi je Džefer Cvetni, ali bez ruke koju je vuk odgrizao.
Ima li traga Bendženu ili ostatku družine?
Samo ova dvojica, gospodaru. Rekao bih da su dugo mrtvi.
Miris.
Kakav miris?
Nema ga. Ako su dugo mrtvi, zar ne bi istrulili?
Trebalo bi da ih spalimo. -Snežni je u pravu.
Vatra je dobra za njih. To je način divljaka.
Hoću da ih meštar Emon prethodno pregleda.
Možda si kukavica, Tarli, ali nisi glup.
Odnesite ih unutra. -Čuli ste ga!
Lorde zapovedniče, meštar Emon vas čeka u svojim odajama.
Gavran iz Kraljeve Luke. -Pokret, momci!
Donesi mi pehar piva, Snežni. Natoči i sebi.
Kralj je mrtav.
Ima li vesti o mom ocu? -Sedi.
Lord Stark je optužen za veleizdaju.
Kažu da je kovao zaveru s Robertovom braćom
da ospore presto princu Džofriju.
Nadam se da ti ne dolaze glupe misli.
Tvoja dužnost je sad ovde. -Moje sestre su u Kraljevoj Luci.
Siguran sam da će biti nežni prema njima.
Vaš otac je veliki izdajnik.
Telo kralja Roberta je još bilo toplo
kad je lord Edard počeo da planira da otme presto princu Džofriju.
Ne bi to uradio. Zna koliko volim Džofrija. Ne bi!
To je neka greška. Dovedite mog oca. Reći će vam.
Kralj mu je bio prijatelj. -Sansa, dušo, znamo da si ti nevina.
Ali ti si kći izdajnika. Kako da ti dopustim da se udaš za mog sina?
Dete izdajnika nije prikladno za kraljevu suprugu. Sada je mila,
ali ko zna kakve će izdaje smišljati za deset godina.
Neću! Biću mu dobra žena. Videćete!
Biću kraljica, kao vi. Obećavam! Ništa neću smišljati!
Devojka je nevina, Veličanstvo. Treba joj dati priliku da dokaže odanost.
Mala golubice, piši ledi Kejtlin i svom najstarijem bratu,
kako se zvaše? -Rob.
Brzo će saznati za očevo hapšenje. Bolje da čuju od tebe.
Ako želiš da pomogneš ocu, moli brata da održi kraljev mir.
Neka dođe u Kraljevu Luku i zakune se na vernost Džofriju.
Ako mogu da vidim oca, da porazgovaram s njim o...
Razočaravaš me, dete. Rekli smo ti da ti je otac izdajnik.
Zašto želiš da razgovaraš s izdajnikom? -Mislila sam...
Šta će se dogoditi s njim? -Zavisi. -Od čega? -Tvog brata.
I od tebe.
Izdaja? Ovo je Sansa napisala?
Rukopis je njen, ali reči su kraljičine.
Pozvani ste u glavni grad da se zakunete na vernost novom kralju.
Džofri mi je bacio oca u lance, a sad želi da mu ljubim dupe?
Ovo je kraljevska naredba, gospodaru.
Ako odbijete da je poslušate... -Neću odbiti.
Njegovo veličanstvo me zove u Kraljevu Luku i otići ću. Ali ne sam.
Sazovi zastave.
Sve, gospodaru? -Svi su se zakleli da će braniti mog oca, zar ne? -Jesu.
Sad ćemo videti koliko vrede njihove reči.
Plašiš li se?
Izgleda da je tako. -Dobro.
Zašto je to dobro? -Jer znači da nisi glup.
Ovo je kod tebe od zore? -Poslao je meni, ne tebi.
Pokazala sam ti to tek iz poštovanja. -Poštovanja?
Moj muž je zarobljen. Moj sin planira da objavi rat. -Rat?
Tvoj sin protiv Lanistera?
Idi kod njega i nauči ga strpljenju.
Ned trune u tamnici, a ti govoriš o strpljenju!
Brat ti je po braku. Zar ti porodica ništa ne znači?
Porodica mi znači sve, ali neću da rizikujem Robinov život
da bih učestvovala u još jednom ratu tvog muža. -Gladan sam.
Tiše, dušo. Malopre si jeo. -Nećeš da nas podržiš? Dobro te shvatam?
Ali gladan sam! -Uskoro, ljubavi.
Uvek si dobrodošla ovde, sestro.
Ali ako tražiš da pošaljem ljude iz Dola u rat... -To tražim!
Idi, dušo. Vreme je za kupanje. Nahraniću te kasnije.
Ako se bojiš za bezbednost sina... -Naravno da se bojim.
Zar si glupa? Ubili su mi muža! Kažeš da su ti sina bacili s prozora.
Ovi ljudi će učiniti sve. -Zato moramo da ih zaustavimo!
Vitezovi Dola će ostati u Dolu, gde im je mesto, i štitiće lorda.
Hoćeš li da ućutiš?
Svuda su gorštaci.
Ako treba da umrem, mogu bar s pesmom u srcu.
Trebalo bi da ti uzmem hranu i ostavim te ovde. Šta bi onda?
Verovatno bih umro od gladi. -Misliš da neću to da uradim?
Šta želiš, Brone? Zlato? Žene?
Zlatne žene? Ostani sa mnom i dobićeš sve to.
Dokle god sam ovde, ni trenutak duže.
Ali to si znao i zato si hrabro branio moju čast.
Pošteno. Ali nemoj da tražiš da klečim svaki put kad budeš srao.
Nisam ti potrčko i nisam ti prijatelj.
Cenio bih tvoje prijateljstvo,
ali više me zanima tvoja veština ubijanja.
I ako ikad dođe dan da poželiš da me izdaš, zapamti ovo.
Koju god cenu da ti ponude ja ću ti dati više. Volim život.
Tirione!
Dođite, podelite našu vatru. Poslužite se našom kozom.
Kad upoznate svoje bogove,
recite im da vas šalje Šaga, sin Dolfa od Kamenih vrana.
Ja sam Tirion, sin Tivinov iz klana Lanistera.
Kako želiš da umreš, Tirione, sine Tivinov?
U svom krevetu. U osamdesetoj godini.
Sa stomakom punim vina i đokom u ustima neke device.
Uhvati polovnjaka. Može da igra za decu. Drugog ubijte.
Ne!
Moja kuća je bogata i moćna. Ako nas pustite kroz planine,
moj otac će vas obasuti zlatom. -Ne koriste nam obećanja polovnjaka.
Možda jesam pola čoveka, ali se ne bojim da se suočim s neprijateljima.
Šta rade Kamene vrane? Kriju se i drhte kada jašu vitezovi Dola?
To je najbolje oružje koje ste uspeli da ukradete?
Dobro je za klanje ovaca, ako ovce mirno sede.
Lanisterski kovači seru bolji čelik.
Misliš da možeš da nas pridobiješ drangulijama?
Ta drangulija je vrednija od svega što tvoje pleme poseduje.
Ali ako nam pomognete, Šaga, Dolfov sine,
neću vam dati drangulije, nego ovo.
Šta je to?
Erinov dol. Gospodari Doline pljuju na planinska plemena.
Gospodari Doline me žele mrtvog.
Smatram da je došlo vreme za nove gospodare Doline.
Ovo je redak prizor. Nije samo kopile, već izdajničko kopile.
Džone, nemoj!
Prestani! -Spusti ga!
Vidi se da ste iste krvi. Visićeš zbog ovoga, kopile.
Rekao sam ti da ne uradiš nešto glupo.
Bićeš zatvoren u svoju sobu. Idi!
Duše, šta je?
Tamo ima nekog?
Zapovedniče!
Ostani!
Zdravo?
Ko je tamo?
Zapovedniče?
Snežni! -Zapovedniče!
Pokret!
Šta su uradili?
Jagnjeći narod su dobri robovi.
Kal Drogo će ih pokloniti trgovcima robljem,
a oni će nam dati zlato.
I svilu i čelik.
Mislila sam da Dotraci ne veruju u novac.
To je zlato da plate brodove.
Brodove kojima će otploviti u Vesteros.
Džora, nateraj ih da prestanu. -Kalisi? -Čuo si me.
Ovi ljudi su prolili krv za kala, sad uzimaju nagradu.
Ona je jagnjeća devojka, kalisi.
Jahači joj čine čast.
Ako njeno kukanje smeta kalisi,
doneću vam njen jezik.
Princezo, imate meko srce, ali ovako je oduvek bilo. -Nemam meko srce!
Uradi kako kažem da kal Drogo ne bi čuo!
Dođi!
Šta da uradimo s njom? -Dovedite je meni. I one žene tamo.
Ne možete sve da ih uzmete. -Mogu. I hoću.
Meseče mog života,
Mago kaže da si mu uzela plen,
jagnjeću kći koju je on smeo da zajaše.
Reci mi istinu o tome.
Mago govori istinu, moje sunce i zvezde.
Uzela sam mnogo kćeri danas pa niko ne može da ih jaše.
To su običaji rata. Te žene su sad robinje
da radimo s njima šta nam je volja.
Meni je volja da budu bezbedne.
Ako tvoji jahači žele da ih jašu, neka ih uzmu za žene.
Otkad se konj pari s ovcom?
Zmaj se hrani i konjima i ovcama.
Ti si strankinja. Meni ne zapovedaš.
Ja sam kalisi. Zapovedam ti.
Vidi kako je postala žestoka.
To je moj sin u njoj. Pastuv koji će uzjahati svet.
Ispunjava je vatrom.
Neću više ništa da čujem.
Mago, nađi nešto drugo u šta ćeš gurati đoku.
Kal koji sluša naredbe strane kurve nije kal!
Neću narediti da ti spale telo.
Neću ti pružiti tu čast.
Bube će se hraniti tvojim očima. Crvi će ti gmizati plućima.
Kiša će padati po tvojoj truloj koži!
Sve dok od tebe ne ostane ništa osim kostiju!
Prvo moraš da me ubiješ! -Već jesam!
Moje sunce i zvezde je povređen.
To je ogrebotina, meseče mog života.
Gde su vidari?
Ovo je ujed buve.
Ja mogu da pomognem oko rana velikog jahača.
Kalu ne treba pomoć robova koji spavaju s ovcama.
Moja je. Neka govori.
Hvala, srebrna gospo.
Ko si ti? -Zovem se Miri Maz Dur. Bila sam sveštenica ovog hrama.
Veštica!
Majka mi je isto bila sveštenica.
Naučila me je da pravim svete dimove i masti. Svi su ljudi iz istog stada.
Veliki pastir me je poslao da lečim jagnjad.
Previše reči. Veštičine reči truju uši.
Jagnje ili lav, njegove rane moraju da se operu i zašiju ili će se zagnojiti.
Daj da ti očisti rane, moje sunce i zvezde.
Boli me kad te vidim kako krvariš.
Trideset godina pretvaram muškarce u leševe!
Želiš da ja vodim prethodnicu.
Galbart Glover će voditi prethodnicu.
Pre će se prokleti zid otopiti nego da Umber maršira iza Glovera!
Ja ću voditi prethodnicu ili uzimam ljude i marširam kući.
Slobodno to uradite, lorde Umber.
A kad svršim s Lanisterima, odmarširaću na sever,
iskopaću vas iz tvrđave i obesiti kao verolomnika!
Verolomnika?
Neću da sedim ovde i gutam uvrede dečaka
koji je tako zelen da piša travu!
Otac me učio da je smrt kazna za potezanje mača na sizerena.
Ne sumnjam da je Veliki Džon samo želeo da mi iseče pečenje.
Vaše pečenje...
... je prokleto žilavo.
Šta je bilo? -U redu je.
Kuda ćeš? -Na jug. Po oca. -Ali pola noći je.
Lanisteri svuda imaju špijune. Ne želim da znaju da dolazimo.
Imaju više ljudi od nas. -Da, imaju.
Mogu li da pođem s tobom? Sad mogu da jašem. Video si.
I neću smetati... -U Zimovrelu uvek mora da bude neko od Starkovih.
Dok se ne vratim, to ćeš biti ti.
Ne smeš da napuštaš zamak dok nas nema. Shvataš li?
Slušaj meštra Luvina i pazi na mlađeg brata. -Hoću.
Slaću pisma kad mogu, ali ako ne čuješ ništa od mene, ne boj se.
Dok se ne vratim.
Koliko dugo se kriješ ispred? Rob će te tražiti da se oprosti.
Svi su otišli. -Uskoro će se vratiti. Rob će osloboditi oca.
I vratiće se s majkom. -Neće.
Pazite na Roba i na ostale iz Zimovrela. Čak i Teona.
Čuješ li ih, dečače?
Stari bogovi ti odgovaraju. -Šta radiš ovde? -To su i moji bogovi.
Iza Zida, oni su jedini bogovi. Čak i robovi smeju da se mole.
Ti nisi robinja.
Pa, tvoj prijatelj mi je stavio nož pod grkljan.
Ne žalim se, gospodaru. Samo govorim istinu.
Šta si htela da kažeš, da li čujem bogove?
Pitao si ih i odgovaraju ti.
Otvori uši.
To je samo vetar.
Šta misliš, ko šalje vetar ako ne bogovi?
Vide te, dečače. Čuju te.
Tvoj brat neće imati pomoć tamo kuda ide.
Stari bogovi nemaju moći na jugu.
Bogošume su tamo odavno posečene.
Kako da gledaju kad nemaju oči?
Velik čovek. Ako u sebi nema džinovske krvi, ja sam kraljica.
Idi i donesi odeću, Hodore. Idi, obuci se. -Hodor!
Da li stvarno ima divova iza Zida? -I divova i gorih stvorova.
Pokušala sam da kažem tvom bratu da u rat ide u pogrešnom smeru.
Trebalo bi da povede svoje mačeve na sever.
Sever, ne jug!
Dolaze hladni vetrovi.
Dotakli su ih beli šetači. Zato su se vratili.
Zato su im oči bile plave.
Samo vatra može da ih zaustavi. -Kako znaš?
Čitao sam o tome u knjizi. Staroj knjizi iz biblioteke meštra Emona.
Šta još piše u knjizi?
Beli šetači spavaju ispod leda hiljadama godina.
A kad se probude... -Šta kad se probude?
Nadam se da je Zid dovoljno visok.
Letnji sneg, gospo. -Rob je doveo sever sa sobom.
Rečni gospodari se povlače, a Džejmi Lanister ih sledi.
Lord Tivin dovodi drugu vojsku s juga.
Izviđači kažu da je veća od vojske Kraljeubice.
Jedna vojska ili dve.
Kraljevi sa Severa su odbacili deset puta veće sile.
Majko!
Izgledaš dobro. -Ledi Kejtlin!
Dobro vas je videti u ova teška vremena.
Nismo vas očekivali, gospo. -Nisam mislila da ću biti ovde.
Želim nasamo da razgovaram sa sinom. Znam da ćete mi oprostiti.
Čuli ste je. Mičite se! Napolje!
I ti, Grejdžoje! Zar si gluv?
Ne bojte se. Zabićemo mačeve u dupe Tivinu Lanisteru.
A onda krećemo u Crvenu Tvrđavu da oslobodimo Neda.
Rodriče, đavole matori. -Džone!
Sećam se dana kad si došao na svet. Crvenog lica i uplakan.
A sad vodiš vojsku u rat. -Nije bilo nikog drugog. -Nikog?
Ko su bili oni ljudi? -Nisu Starkovi. -Svi su prekaljeni.
Ako misliš da možeš da me vratiš u Zimovrel... -Bih, da mogu.
Došlo je pismo.
Od Sanse. -Od kraljice, misliš.
Ne spominje Arju. -Ne.
Koliko ljudi imaš? -Osamnaest hiljada.
Ako se poklonim Džofriju... -Ne bi ti dali da odeš. Ne!
Naša najbolja i jedina nada je da ih poraziš na polju. -A ako izgubim?
Znaš li šta se dogodilo deci Targarjena kad je Ludi kralj pao?
Poklani su u snu. -Prema naredbi Tivina Lanistera.
Godine ga nisu smekšale.
Ako izgubiš, tvoj otac umire, tvoje sestre umiru. Mi umiremo.
Onda nam to pojednostavljuje stvari. -Izgleda da je tako.
Najbolje je da Bron i ja odavde nastavimo sami.
Najbolje za Tiriona, sina Tivinovog, ali ne za mene.
Ako nas čovečuljak izda, Šaga, sin Dolfa,
odseći će mu muškost... -I dati je kozama, da!
Dobro onda. Vreme je da upoznate mog oca.
Tirione? -Striče, oče...
Vesti o tvojoj smrti su bile lažne. -Žao mi je što sam te razočarao.
A ko su tvoji pratitelji?
Ovo je Šaga, sin Dolfa, poglavica Kamenih vrana.
Timet, sin Timeta, vladar Opečenih.
A ova lepa deva je Čela, kći Čejka, vođa Crnih ušiju.
A ovo je Bron, sin... -Ne biste ga znali.
Predstavljam vam svog oca.
Tivin, sin Titosa od kuće Lanistera,
gospodar Livačke stene, zaštitnik Zapada.
Lepo od tebe što si pošao u rat zbog mene.
Nisi nam dao izbora. Čast kuće je bila u pitanju.
Tvog brata ne bi tako lako zarobili. -On i ja se razlikujemo.
On je hrabriji, a ja sam zgodniji. -Ovenčao se slavom.
Džejmi je razbio rečne gospodare kod Zlatnog zuba.
Sad opseda Brzorečje, domovinu Kejtlin Stark.
A Starkovi? Lord Edard? -On je naš talac.
Neće predvoditi vojsku iz tamnice.
Kako je moja draga sestra ubedila kralja da zatvori Neda?
Robert Barateon je mrtav. Džofri vlada u Kraljevoj Luci.
Mislite, moja sestra. -Starkov sin je pozvao zastave.
Kreće na jug s jakom vojskom. -Zeleni dečak.
Posle prve bitke će pobeći u Zimovrel podvijenog repa.
Možda. Dečak je ratoboran. Svideo bi ti se.
Kad smo već kod rata, dao sam obećanje prijateljima.
A Lanister uvek plaća dugove. Treba nam 3000 kaciga i štitova,
ali i mačeva, kopalja, štitnika za vrat, buzdovana...
Izvinite, gospodaru. Ser Adam javlja
da su severnjaci prešli nasip.
Vuk juri u lavlje čeljusti. Neka bude tako.
Kevane, reci dobošaru da sazove vojsku.
I javi Džejmiju da krećem na Roba Starka. -Odmah, lorde.
Kažu da su ljudi iz gorštačkih klanova veliki ratnici.
Jašite sa mnom i dobićete što vam je moj sin obećao i više.
Samo ako se polutan bori s nama.
Dok ne držimo čelik koji nam je obećao, život malog lava je naš.
Izviđači javljaju da je Tivin krenuo na sever.
Idemo na krševito tlo koje je nepovoljno za vitezove. -Ne!
Obiđimo ga i prekinimo Džejmijevu opsadu Brzorečja.
Onda će nam se pridružiti rečni gospodari.
Moramo da pređemo reku. Jedini prelaz je kod Blizanaca.
Lord Frej kontroliše most. Vazal vašeg oca.
Moj otac ga zove "Pokojni lord Frej".
Na Trozupcu se pojavio tek kad se bitka završila.
Neki ljudi ozbiljnije doživljavaju svoje zakletve nego drugi.
Rob ima pravo. Treba nam taj most. -Šta ćemo onda?
Krećemo li na Džejmija ili lorda Tivina?
Izvinite, gospodo. Uhvatili smo Lanisterovog izviđača.
Ne brini. Neće izaći iz šatora s glavom.
Gde ste ga našli? -U grmlju iznad logora. Čini se da je brojao.
I koliko si izbrojao? -Dvadeset hiljada, možda i više.
Ne morate to sami da uradite. Vaš otac bi razumeo...
Moj otac razume milost kad ima mesta za nju.
I razume čast.
I hrabrost.
Pustite ga.
Robe!
Reci lordu Tivinu da zima dolazi po njega.
Dvadeset hiljada severnjaka maršira na jug
da vide da li stvarno sere zlato. -Da, gospodaru. Hvala vam.
Jesi li lud, dečače? Puštanje... -Nazovi me dečakom ponovo.
Hajde!
Želja Njegovog veličanstva je
da njegov odani sluga Dženos Slnt, komandir gradske straže,
odmah dobije titulu lorda
i da mu se dodeli drevni zamak Harenhal,
da njegovi sinovi i unuci drže tu čast nakon njega do kraja vremena.
Umesto izdajice Edarda Starka,
Njegovo veličanstvo želi da Tivin Lanister,
gospodar Livačke Stene i zaštitnik Zapada,
bude imenovan za Kraljevu Desnicu.
Konačno, u ovo vreme izdaje i nemira, Veće smatra
da su život i sigurnost kralja Džofrija od najveće važnosti.
Ser Baristan Selmi.
Vaše veličanstvo, zapovedajte.
Ustanite, ser Baristane. Smete da skinete kacigu.
Služili ste kruni dugo i verno.
Svaki muškarac i žena vam duguju zahvalnost.
Vreme je da skinete oklop i mač.
Vreme je da se odmorite i s ponosom gledate na vašu službu.
Veličanstvo, Kraljevska garda je bratstvo kojem služite do smrti.
Samo nas smrt može osloboditi dužnosti. -Čija smrt, ser Baristane?
Vaša ili vašeg kralja? -Dopustili ste da moj otac umre.
Prestari ste da štitite ikoga.
Veličanstvo... -Veće je odlučilo da će Džejmi Lanister uzeti
vaše mesto zapovednika Kraljeve garde.
On je uprljao mač krvlju kralja kojeg je štitio!
Pažljivo, ser! -Nemam ništa osim zahvalnosti za vašu dugu službu.
Daćemo vam dobru tvrđavu uz more
i sluge koji će se brinuti za vas.
Dvoranu za umiranje i ljude koji će me sahraniti.
Ja sam vitez! I umreću kao vitez!
Go vitez, izgleda.
I sad bih mogao da vas posečem svu petoricu kao kad sečem kolač.
Na, dečače! Pretopi ga i dodaj ga ostalima!
Ako još neko želi da iznese nešto pred kralja,
neka govori sad ili ode i ćuti.
Vaše veličanstvo. -Istupite, gospo.
Ledi Sansa od kuće Stark.
Imate li posla s kraljem i većem, Sansa? -Imam.
Dopusti da tražim milost za oca, lorda Edarda Starka
koji je bio Kraljeva desnica. -Izdaja je poguban korov.
Treba ga iščupati... -Neka govori.
Želim da čujem šta ima da kaže. -Hvala vam, Veličanstvo.
Poričete li očev zločin? -Ne. Znam da mora da bude kažnjen.
Sve što tražim je milosrđe. Znam da se moj otac kaje.
Bio je prijatelj kralja Roberta i voleo ga je. Svi to znate.
Nije želeo da bude desnica dok kralj to nije tražio.
Sigurno su ga lagali. Lord Renli ili Stanis ili neko. Sigurno su lagali!
Rekao je da nisam kralj. Zašto je to rekao? -Bio je jako povređen.
Meštar Piseli mu je davao makovo mleko. Nije bio pri sebi,
inače to ne bi nikad rekao.
Vera jednog deteta. Tako dirljiva nevinost.
Kažu da iz dečjih usta dolaze velike mudrosti.
Veleizdaja je veleizdaja!
Još nešto?
Ako još imate ljubavi u srcu prema meni, onda mi učinite tu milost.
Vaše slatke reči su me dirnule.
Ali vaš otac mora da prizna.
Mora da prizna da sam ja kralj.
Inače neće biti milosti za njega.
Hoće.
Prevod: Aleksandra Rajković