TROONIDE MÄNG
Te olete paremaid aegu näinud, mu isand. - Järjekordne külaskäik?
Tundub, et olete mu viimane sõber. - Ei, paljud armastavad teid ikka.
Sansa tuli täna hommikul õukonda, et teie elu eest paluda.
Et minu eest põlvili paluda... Kas naersite koos teistega?
Teete mulle ülekohut, isand, teie veri on viimane, mida ihkan.
Ma ei tea, mida te ihkate, ja olen loobunud arvamast.
Noore poisina, kui mul polnud veel mune kuuma noaga maha lõigatud,
rändasin koos rühma näitlejatega läbi Vabalinnade.
Nad õpetasid mulle, et iga mees peab mängima oma osa.
Sama lugu on õukonnas. Mina olen keelekandjate ülem.
Pean olema salalik, lipitsev ja hoolimatu. Olen hea näitleja.
Saate mind siit põrguhauast välja viia? - Saaksin.
Aga kas ma teen seda? Ei. Nagu öeldud, ma ei ole kangelane.
Öelge, mida te tahate, ilma mõistatuste ja mõistujuttudeta.
Rahu. Kas teadsite, et teie poeg marsib põhjalaste väe ees lõunasse?
Ustav poiss, võitleb oma isa vabaduse eest. - Robb.
Ta on alles poisike. - Poisid on varemgi maid vallutanud.
Kuid kadunud kuninga vend on see, kelle pärast Cersei und ei saa.
Isand Stannisel on kõige suurem lootus troonile tõusta.
Ta on end väejuhina tõestanud ega tunne mingit halastust.
Stannis Baratheon on õiguse järgi Roberti seaduslik troonipärija.
Sansa palus armsasti teie elu eest, oleks kahju seda kasutamata jätta.
Cersei pole rumal. Taltsast hundist on talle rohkem kasu kui surnust.
Tahate, et teeniksin naist, kes mõrvas mu kuninga,
nottis mu mehi, sandistas mu poja? - Tahan, et teeniksite kuningriiki!
Öelge kuningannale, et tunnistate reetmist,
käsite pojal relvad maha panna ja tunnistate Joffreyt troonipärijana.
Cersei teab, et olete aumees. Kui annate talle rahu
ja tõotate ta saladuse endaga hauda viia,
lubab ta teil ehk Musta vennaskonda astuda
ja ülejäänud elupäevad venna ja vallaspoja seltsis Müüril veeta.
Arvate, et mu elu on mulle kallis?
Et ma vahetaksin oma au paari... millise aasta vastu?
Teie kasvasite koos näitlejatega ja õppisite nende kunsti hästi ära.
Aga mina kasvasin koos sõduritega ja õppisin surema juba ammu.
Kahju... Nii kahju.
Aga teie tütre elu, mu isand? Kas see ei ole teile kallis?
Sünnipäevaõnnitlus tema pojatütre tütrele Waldale.
Või tahab Walder Frey, et nii arvaksid. - Laske neid alla.
Walder ei tohi su liikumise infot Lannisteridele saata.
Ta on vanaisa lääniisand. Ei saa tema toele loota?
Ära looda Walder Freylt midagi, siis ei pea sa üllatuma.
Vaadake.
Isa mädaneb nende kongis. Millal nad tal pea maha võtavad?
Me peame Kolmjõe ületama ja kohe. - Marsi ta väravasse ja ütle seda.
Meil on 5 korda rohkem mehi. Võid Kaksikud vallutada.
Mitte piisavalt ruttu. Tywin Lannister liigub juba põhja.
See ülepääs on olnud Freyde käes 600 a
ja 600 aastat on nad alati osanud lõivu nõuda.
Saduldage mu hobune.
Kui lähed üksi Kaksikutesse, müüb ta sind Lannisteridele maha.
Või heidab su kongi või lõikab kõri läbi.
Mu isa teeks mida iganes, et meie läbipääsu kindlustada.
Väejuhina ei saa ma lasta teistel meestel enda eest tingida. - Nõus.
Ma lähen. - Ta tapab teid.
Olen isand Walderit lapsest saati tundnud, ta ei teeks mulle viga.
Teeks, kui talle sellest tulu tõuseb.
Mida te tahate? - On rõõm teid paljude aastate järel taas näha.
Säästke mind meelitustest. Te poiss on liiga uhke, et ise tulla.
Mis mul teiega asja on? - Isa, sa unustad end. Emand Stark...
Kes sinult küsis? Sa ei ole veel isand Frey
ega saa selleks enne mu surma. Olen surnud?
Palun, isa. - Kas sa hakkad mulle viisakust õpetama, sohipoeg?
Su ema oleks veel lüpsineiu, kui ma poleks sind tema üska purtsatanud.
Hea küll, astuge edasi.
Nüüd on viisakusnõuded täidetud, ehk hoiavad mu pojad suu kinni.
Kas me saaksime kusagil vestelda? - Me juba vestleme.
Hea küll. Välja, teie kõik!
Sina ka.
Nägite? Ta on viisteist, lilleke.
Ja tema mesi kuulub vaid mulle.
Küllap ta kingib teile palju poegi.
Teie isa ei käinud mu pulmas. - Ta on üsna haige, mu isand.
Ega ta eelmiseski käinud. Ega üle-eelmises.
Teie pere on alati mu peale kusnud. - Isand... - See on ju tõsi.
Peen isand Tully ei oleks iialgi oma lapsi minu omadega nainud.
Ehk olid tal omad põhjused... - Mind ei huvita põhjused.
Pidin oma poegadest-tütardest lahti saama. Näete, milline hunnik?
Miks te tulite?
Paluma, et te avaks oma väravad.
Et mu poeg ja ta lääniisandad saaks üle Kolmjõe minna.
Miks peaks laskma tal seda teha? - Kui saaksite oma müürile tõusta,
näeksite, et teie müüride ees on 20 000 meie meest.
Kui Tywin Lannister kohale jõuab, saab neist 20 000 laipa.
Ärge püüdke mind hirmutada. Teie abikaasa on Punases Kantsis vangis,
te poegadel ei jätku karusnahku, et ta mune soojendada.
Te vandusite mu isale truudust. - Ma poetasin mõned sõnad.
Aga kui ma õigesti mäletan, vandusin ka troonile truudust.
Joffrey on kuningas, seega pole teie poiss ja tema tulevased laibad
midagi muud kui mässajad. Kui mul oleks sama palju aru,
nagu kalale on antud, annaks teid mõlemaid Lannisterile.
Miks te siis seda ei tee? - Stark, Tully, Lannister, Baratheon...
Öelge üks hea põhjus, miks peaksin veel teie peale mõtlema.
Millal meister Aemoni arvates kätt jälle kasutada saad?
Tema sõnul varsti. - Tore. Siis oled sa selle jaoks valmis.
Arvasin, et hunt sobib sulle paremini kui karu.
Sestap lasin teha uue mõõganupu. Selle nimi on Pikk-küüs.
Käib nii hundi kui ka karu kohta.
Valüüria teras. - See mõõk kuulus mu isale.
Ja ta isale enne teda. Mormontid on kandnud seda viis sajandit.
See oli mõeldud mu pojale Jorah'le. Ta saatis meie koja häbisse,
ent tal jätkus sündsust Westerosest põgenedes mõõk maha jätta.
Isand, see on mulle suur au, aga ma ei saa... - Saad küll.
Kui polnuks sind ja su kiskjat, ei seisaks ma praegu siin.
See neetud laip tahtis mind tappa.
Nii et võta see omale, ma ei taha sellest rohkem kuulda.
On selge? - Jah, isand.
See ei tähenda, et ma kiidan heaks sinu nägelemise Alliser Thorne'iga.
See on mehe mõõk ja selle koht on ainult mehe käes.
Vabandan täna ser Alliseri ees. - Ei. Saatsin ta eile Kuningalinna.
See käsi, mille su hunt selle olendi küljest rebis...
Käskisin Thorne'il viia see poisskuninga jalge ette.
See peaks noore Joffrey tähelepanu köitma.
Ja see lahutab sind Thorne'ist tuhande penikoorma kaugusele.
Pane nüüd oma mõõk kindlasse kohta ja too mulle õhtusöök. - Jah, isand.
Hästi tehtud.
Oled seda väärt, Snow.
Tubli töö.
Näita. - Mida? - Mõõk, näita mõõka!
Mõõk, mõõk, mõõk!
Lähme vaatame! - Kobi jalust!
Vaatame valguse käes!
Mis on? - Ma...
Ma ei saa... - Mida?
Ma ei tohiks seda öelda. - Aga ometi sa tahaksid öelda.
Sa tahad öelda, et...
Kaaren. Lugesin meister Aemonile saadetud sõnumit.
Su vend Robb... - Mis temaga on?
Ta läheb lõunasse sõdima.
Kõik tema lääniisandad toetavad ja kaitsevad teda.
Mina peaksin ka seal olema.
Peaksin olema ta kõrval.
Kui sa seda teed, ei saa sa enam tagasi.
Mida ta ütles?
Isand Walder lubab sul üle minna.
Ta annab sulle ka oma väed, välja arvatud need nelisada,
kelle jätab kaitsma ülepääsu su võimalike jälitajate eest.
Mida ta vastu tahab? - Võtad tema poja Olyvari oma kilbikandjaks.
Ta tuleks peagi rüütliks lüüa. - Hea küll.
Ja veel?
Arya abiellub tema poja Waldroniga, kui mõlemad täisealiseks saavad.
Arya ei rõõmusta selle üle.
Ja veel?
Kui sõda läbi saab,
pead abielluma ühega ta tütardest.
Võid ise valida. Tal on hulk neid, keda ta ise sobivaks peab.
Kas said ta tütardele pilgu peale heita? - Sain küll.
No ja? - Üks neist...
Kas oled nõus? - On mul valikut?
Ei, kui tahad üle pääseda.
Järelikult olen nõus.
Sam ütles, et tahtsite mind näha. - Tõepoolest.
Ehk oled nii kena ja aitad mind.
Kas oled kunagi mõelnud,
miks Öise Vahtkonna mehed ei võta naist ega sigita lapsi? - Ei.
Et nad ei armastaks. Armastus on kohusetunde surm.
Mida teeks sinu isa, kui peaks tulema päev,
mil ta peaks valima au ja armsamate vahel?
Ta teeks seda, mis on õige. Olgu see, mis on.
Siis on isand Stark üks 10 000-st. Enamik meist pole nii tugevad.
Mis on au naise armastuse kõrval?
Mis on kohustus võrreldes tundega, kui hoiad kätel vastsündinud poega?
Või meenutad venna naeratust?
Sam rääkis teile. - Me kõik oleme inimesed.
Ja me täidame oma kohust, kui see midagi ei maksa.
Au järgida tundub siis lihtne.
Aga varem või hiljem tuleb iga mehe elus päev,
kui see ei ole nii lihtne. Päev, kui ta peab tegema valiku.
Kas tahate öelda, et nüüd on minu päev tulnud?
See on valus, poiss, oo jaa. Ma tean... - Teie ei tea!
Mitte keegi ei tea.
Olgugi ma sohipoeg, aga Ned on mu isa ja Robb mu vend.
Jumalad olid julmad, kui pidasid heaks mu tõotust proovile panna.
Nad ootasid, kuni ma vanaks saan.
Mida oleks ma teha saanud, kui kaarnad lõunast uudiseid tõid?
Mu koja häving, mu pere surm... Olin abitu, pime, nõder.
Aga kui ma kuulsin, et ta oli tapnud mu venna poja,
tema vaese pojapoja ja lapsed! Isegi väikesed lapsed!
Kes te olete?
Minu isa oli Maekar, Esimene Omanimeline.
Mu vend Aegon valitses tema järel, kui mina olin troonist loobunud.
Talle järgnes tema poeg Aerys, keda kutsuti Hulluks Kuningaks.
Te olete Aemon Targaryen? - Olen Tsitadelli meister,
kelle kohus on seista Musta Kantsi ja Öise Vahtkonna teenistuses.
Ma ei hakka sulle ütlema, kas sa peaks minema või jääma.
Pead seda ise otsustama ja elama sellega oma elupäevade lõpuni.
Nagu olen mina elanud.
Mu isand.
Mu päike-ja-tähed.
Drogo!
Mu hobune...
Veri mu verest...
Ei, ma pean ratsutama.
Ta kukkus hobuselt maha.
Khaal, kes ei saa ratsutada, ei ole khaal.
Ta on lihtsalt väsinud ja peab puhkama.
Oleme täna küllalt ratsutanud, jääme siia laagrisse.
Siin pole õige laagripaik.
Naine meid ei käsuta, isegi mitte khaleesi.
Me jääme siia. Öelge neile, et see on khaal Drogo käsk.
Sa pole minu käskija, khaleesi.
Otsi Mirri Maz Duur üles ja too minu juurde.
See nõid? Toon teile ta pea, khaleesi.
Too ta tervelt või muidu saab khaal kuulda, et sa mulle vastu hakkasid.
Me piilurite andmetel on Starki vägi liikunud Kaksikutest lõunasse
koos isand Frey sõduritega. Nad on päevatee kaugusel põhjas.
Poisil pole kogemusi ega oidu, küll aga arulagedat kolkalikku vaprust.
Jätkake, ma ei tahtnud segada.
Loodan, et su metslastest on kasu, muidu on tublid relvad raisatud.
Suur karvane nõudis kaht kahe teraga kirvest, raskest mustast terasest.
Shaggale meeldivad kirved.
Kui läheb lahinguks, paneme sinu ja metslased eelväkke.
Eelväkke? Mina ja mägilased?
Nad näikse olevat raevuka loomuga.
Raevuka?
Eile öösel pussitas üks Kuuvend üht Kivivarest vorstikese pärast.
Kolm Kivivarest võtsid Kuuvenna kinni ja lõikasid tal kõri läbi.
Bronn suutis Shaggat talitseda, et ta laibal riista ära ei raiuks,
aga Ulf nõuab veretasu, mida Shagga ja Gunthor keelduvad maksmast.
Kui sõduritel puudub distsipliin, on viga nende pealikus.
Mind võib tappa ka muul moel, mis meie sõda ei ohustaks!
See teema on ammendatud.
Paistab, et mul polegi kõht tühi. Vabandage mind.
Kust sellisel kellaajal sihukese iluduse leidsid? - Võtsin ta.
Kellelt?
Mis ta nimi oligi... Ma ei tea.
Punapäine türa, kolm telki edasi.
Ja ta ei öelnud midagi? - Midagi ikka ütles.
Mu šansid elada nii kaua, et ta jõuaks kätte maksta,
langesid just märkimisväärselt. Marsime homme eelväes.
Hea küll.
Lähen otsin siis endale ka ühe.
Kes sa oled? - Kellena soovite mind näha?
Kuidas su ema sind kutsus? - Shae. Ja teie ema teid?
Mu ema suri mind sünnitades. - Kas me räägimegi emadest?
Mis aktsent see selline on? - Võõramaine.
Mida te minust soovite? - Mida ma soovin...
Et sa jagaksid minuga telki, kallaksid mulle veini,
naeraks mu naljade üle, hõõruks mu ratsasõidust valutavaid jalgu.
Et sa ei laseks oma voodisse ühtki teist meest, kuni me koos oleme,
ja kepiksid mind nii, nagu oleks see mu viimane öö siin maailmas.
Nagu see võibki olla.
Ja mida ma vastu saan? - Esiteks turvatunde.
Kuniks oled minu, ei tee keegi sulle viga.
Teiseks: naudingu mu seltskonnast, mis olevat kuuldavasti võrratu.
Kes teile seda rääkis? Naised, kellele maksite?
Ja kolmandaks: rohkem kulda, kui jõuad tuhande aastaga kulutada.
Kas võtad mu pakkumise vastu?
Alustame siis sinu viimast ööd siin maailmas.
Khaleesi. - Tule sisse.
Ta on väga tugev. Mitte keegi ei saa aru, kui tugev ta on.
Ta sureb täna öösel, khaleesi. - Ta ei tohi. Ma ei lase.
Sellist võimu pole kuningannalgi.
Peame ruttu lahkuma. Olen kuulnud, et Asshais on hea sadam.
Ma ei jäta teda. - Ta on juba läinud, khaleesi.
Isegi kui ta sureb, miks peaksin mina põgenema?
Ma olen khaleesi ja minu poeg saab pärast Drogot khaaliks.
See siin pole Westeros, kus vereväge austatakse.
Siin austatakse ainult jõudu. Pärast Drogo surma tuleb võitlus.
Selle võitjast saab uus khaal, kes ei taha mingeid võistlejaid.
Su poiss kistakse su rinnalt ja visatakse koertele.
Ma ei jäta teda maha.
Haav on mädanema läinud.
Sina tegid seda, nõid.
Lõpetage!
Ma ei taha, et ta haiget saaks.
Sina ei taha, et nõid haiget saaks?
Palu, et me sulle haiget ei teeks.
Sina lasid panna nõial käed meie khaali peale!
Talitse keelt, ta on endiselt su khaleesi.
Ainult senikaua, kui veri mu verest elab!
Kui khaal sureb, pole ta enam mitte keegi.
Ma olen alati keegi olnud. Minus voolab lohede verd!
Kõik lohed on surnud, khaleesi.
Peaksite täna õhtul raudrüü selga panema, ser. - Nii see on.
Taas kord päästsite mu elu. - Nüüd pead sina tema päästma.
Ravitseja oskustest siin ei piisa. Võin vaid ta teekonda kergendada.
Päästa ta, ja ma vannun, et lasen su vabaks.
Kindlasti tead sa mingit võimalust. Mingit nõidust.
On üks nõidus. Mõnede arvates on surm isegi etem.
Tee seda. Päästa ta. - Sellel on oma hind.
Meil on kulda ja muud... - Asi pole kullas, see on verenõidus.
Elu saab lunastada ainult surm.
Minu surm? - Mitte teie, khaleesi.
Tooge mulle ta hobune.
Ärge tehke seda, khaleesi. Las ma tapan selle nõia.
Kui tapad tema, tapad oma khaali. - Verenõidus on keelatud.
Mina olen su khaleesi, mina ütlen, mis on keelatud.
Minge. Nüüd. - Võtke ta ja minge ära.
Ei. - Võtke ta!
Irriya? - Ka teie peate lahkuma.
Laulu ajal ärgu keegi telki tulgu. Täna öösel tantsivad siin surnud.
Mitte keegi ei tule.
Too ta minu juurde tagasi.
Mida sa teinud oled? - Ma pean ta päästma.
Oleksime juba kümne penikoorma kaugusel teel Asshaisse.
Sa oleksid olnud kaitstud.
Seda ei tohi sündida.
See sündigu.
Nõid! - Ära hakka...
Ei! Sa ei või...
Khaleesi!
Ära edasi mine, hobuisand.
Kas said viga? - Laps... hakkab sündima.
Tooge ämmaemandad! - Nad ei tule. Ütlevad, et ta on neetud.
Tulevad, või võtan neil pead maha.
Nõid võib lapse vastu võtta. Ta rääkis, et oskab seda.
Kas sul on valus, mu lõvi? - Ei. - Sa näed välja, nagu oleks.
Tuli põletab su ilusat pehmet nahka.
Ole sa neetud, naine! Kas sa ei tunne valu?
Olen sellega harjunud. - Juua?
Mängime uut mängu.
On Braavose noamäng, mida võiksin teile õpetada.
Kas sellega kaasneb oht sõrmedest ilma jääda? - Mitte võitja jaoks.
Ei mingeid tule- ega noamänge.
Teeme midagi, mis mul hästi välja tuleb. - Ja mis see on?
Juhtumisi tunnen hästi inimeste iseloomu. - Igav mäng.
Mitte sugugi. See käib nii: esitan väite su mineviku kohta.
Kui mul on õigus, jood sina. Kui eksin, joon mina.
Ja ei mingit valetamist. Ma saan aru, kui te valetate.
Ma ei taha seda mängida. - Hea küll. Kõigepealt Bronn.
Su isa peksis sind.
Aga ema lõi kõvemini.
Tapsid esimese mehe enne 12-seks saamist. - See oli naine.
Ta vehkis minu poole kirvega. - Sa oled käinud põhja pool Müüri.
Mis sind sinna viis? - Töö.
Ja sa oled naist armastanud. Palju aastaid tagasi,
aga see lõppes inetult ja sa ei luba endale enam iialgi armastust.
Oot, see olen ju mina.
Sinu kord, salapärane võõramaine kaunitar. - Ma ei taha mängida.
Lõbus ju! Vaata, kui lõbus meil on.
Su ema oli hoor. - Joo.
Hea küll... Su isa läks ära, kui sa olid alles väga väike,
ega tulnud kunagi tagasi. - Joo.
Valetamise kohta oli ju reegel! - Joo.
Sa tahtsid teistsugust elu. Tulid kusagilt ja tahtsid mujale minna.
Selle peale võiks juua kogu see sitane maailm. - Täpsustagem.
Tahtsid mujale minna, aga kuidas sinna jõuda?
Vaiksete õdede elu pole sinu jaoks, mida peab alamast sündinu tegema?
Joo.
Kas sa oled kindel... - Joo!
Ja ära räägi enam kunagi mu emast ja isast,
või lõikan sul silmad peast.
Armas emand, ma vabandan, kui teid solvasin. - Minu kord.
Hüva, lase tulla.
Püüa tungida minunimelisse mõistatusse. - Keda sa armastasid?
Nii see mäng ei käi! - Mul kama, kuidas see käib.
Meie isand oli kunagi abielus. - Kust sina sellest kuulsid?
Lannisteri sõduritega täringuid mängides kuuleb nii mõndagi.
Vahest mõni teine õhtu. - Mitte teine õhtu, vaid täna.
See ei ole just meeldiv lugu. - Võib-olla ma hakkan nutma.
Meie emandaga teame rohkem ebameeldivaid lugusid kui isand.
Niisiis...
Olin 16 ja vennaga ratsutamas, kui me kuulsime kisa.
Tüdruk tormas teele, riided seljast rebitud, kaks meest kannul.
Jaime ajas mehed kerge vaevaga ära, ma mässisin neiu oma keebi sisse.
Ta oli liiga hirmunud, et üksinda teele asuda.
Jaime läks vägistajaid jälitama, ma viisin naise võõrastemajja sööma.
Ta nimi oli Tysha. Ratassepa orb, näljane nagu hunt.
Ajasime kahekesi kolmele kanale ja kannule veinile päkad silma.
Tundub võimatu, aga ma polnud veiniga harjunud.
Unustasin, millist hirmu neidude seltsis tundsin.
Eeldasin alati, et nad kas naeravad mu üle
või vaatavad piinlikkusest mujale või küsivad mu kena venna kohta.
Unustasin kõik peale Tysha ja avastasin end tema voodist.
Kolme kana eest? Parem oleks. - Ma ei teadnud, mida ma teen.
Aga tema oli minu vastu hea. Ta suudles mind ja laulis mulle...
Hommikuks olin nii armunud, et palusin ta kätt.
Paar valet, paar kuldmünti, purjus seitsmik, ja oletegi mees ja naine.
Kaheks nädalaks, kuni seitsmik kaineks sai ja mu isale ära rääkis.
Aiman, et sellega lugu ka lõpeb? - Mitte päris.
Kõigepealt käskis isa Jaimel mulle tõtt rääkida.
See neiu oli hoor. Jaime oli kogu värgi korraldanud.
Tee, vägistajad ja muu. Ta arvas, et mul oleks aeg naist proovida.
Kui mu vend oli üles tunnistanud,
tõi isa mu naise sisse ja andis ta oma valvurite kätte.
Maksis hästi: hõbetükk mehe eest. Paljud hoorad sellist tasu saavad?
Ta tõi mu kasarmusse ja sundis mind pealt vaatama.
Lõpuks sai neiu nii palju hõbedat,
et mündid libisesid sõrmede vahelt ja veeresid põrandale.
Oleksin tapnud mehe, kes mulle sellise tembu tegi.
Sa oleks pidanud aru saama, et ta oli hoor. - Tõesti?
Olin kuusteist, purjus ja armunud. - Tüdruk, keda peaaegu vägistati,
ei kutsu paar tundi hiljem teist meest oma voodisse.
Ma ütlesin, olin noor ja loll.
Oled praegugi noor ja loll.
Mis on, mida sa tahad? - Sa magad sõja maha.
Nad ründasid esimesena. Nad on penikoorem põhja poole.
Kutsu mu kannupoiss! - Sul pole seda!
Kui ma suren, nuta mind taga.
Kust sa tead, kui sa surnud oled?
Küll ma tean.
Ettevaatust!
Eest ära!
Püsi madalal. - Püsi madalal?!
Kui veab, ei märka sind keegi. - Ma sündisin õnneseenena.
Oru hõimlased, koguneda!
Kivivaresed! Mustkõrvad! Kõrvetatud mehed! Kuuvennad!
Ja Värvitud koerad! - Ja Värvitud koerad!
Teie ülemvõim Orus algab nüüd! Nõudke seda, mis kuulub teile!
Poolmees! Poolmees! Poolmees!
Lahingusse!
Sa oled sitt sõdalane.
Ma olen elus? - Jah.
Kas me võitsime? - Vastasel juhul ei saaks me seda vestlust pidada.
Kuidas meie hõimudel läks?
Hästi. Kena, et nad omavahel läbi saavad.
Sa oled haavatud. - Kena, et märkasid.
Kuulsin, et me võitsime. - Luurajad eksisid.
Starki mehi oli kaks tuhat, mitte 20 000.
Kas saime vähemalt Starki poisi kätte? - Teda polnud.
Kus ta siis on? - Koos ülejäänud 18 000 mehega.
Ja kus nemad on?
Me peame minema, mu emand. - Ei.
Mu emand...
Kui nad said aru, mis toimub, oli kõik juba möödas.
Pakuksin teile oma mõõka, aga olen vist selle kaotanud.
Ma ei taha teie mõõka. Andke tagasi mu tütred ja mu mees.
Paraku olen nemadki kuhugi jätnud. - Tapa ta, Robb, saada pea ta isale!
Ise nägid, ta tappis 10 meie meest. - Elusana on temast rohkem kasu.
Viige ta ära ja pange raudu.
Me võiksime sõja lõpetada, poiss. Säästaksime tuhandeid elusid.
Sina võitled Starkide, mina Lannisteride eest.
Mõõgad või piigid, hambad, küüned... Vali relvad ja teeme asjale lõpu.
Kui me teeme sinu tahtmist, Kuningatapja, siis võidad sina.
Aga me ei tee sinu tahtmist.
Lähme, ilusmees!
Saatsin täna 2000 meest surma. - Nende ohverdustest luuakse laule.
Aga surnud ei kuule neid.
Üks võit ei tee meist veel vallutajaid.
Kas me vabastasime mu isa? Päästsime mu õed kuninganna käest?
Vabastasime põhja nende käest, kes tahavad meid põlvili suruda?
Sõda pole kaugeltki läbi.
Kas ma saaksin ühe? Sidruniga, või mõne teise.
Kolm vaskmünti.
Aga see priske tuvi? - Lase jalga.
Kas teil mõnd eilset pole? Või kõrbenut? - Keri minema!
Kuhu kõik lähevad, mis toimub? - Ta viiakse Baelori seitsmekotta!
Kes? - Kuninga Käsi!
Reetur! - Argpüks.
Baelor! Baelor!
Reetur! Reetur!
Olen Eddard Stark, Talitundru isand ja Kuninga Käsi.
Tulin tunnistama oma reetmist jumalate ja inimeste palge ees.
Reetsin oma kuninga usu ja oma sõbra Roberti usalduse.
Tõotasin ta lapsi kaitsta-varjata, aga ta laip polnud jahtunudki,
kui sepitsesin salaplaani tema poja mõrvamiseks ja trooni ülevõtmiseks.
Reetur! Reetur!
Olgu ülemseitsmik ja Õnnis Baelor mu ütluste tunnistajaks:
Joffrey Baratheon on Raudtrooni
ainuke pärija jumalate armust,
Seitsme kuningriigi valitseja ja Riigi Hoidja.
Kes pattu teeb, see kannatab.
See mees tunnistas oma kuriteod üles jumalate ja inimeste ees.
Nagu Baelor Õnnis meile õpetas,
jumalad võivad ka armulised olla.
Milline saatus ootab seda reeturit, teie hiilgus?
Mu ema soovib, et laseksin isand Starkil astuda Öisesse Vahtkonda.
Tiitlitest ja õigustest ilmajäetuna teeniks ta riiki igaveses paguluses.
Ja minu emand Sansa anus, et heidaksin ta isale armu.
Aga nad on pehme südamega naised.
Kuni mina olen teie kuningas, ei jää ükski reetmine karistamata.
Ser Ilyn, tooge mulle ta pea!
Ei! Peatage ta!
Poeg, see on hullumeelsus.
Suruge ta maha!
Ära vaata! - Lase mind lahti!
Pea suu! Vaata mulle otsa! - Pidage! Palun, ei!
Peatage ta!